vaimne ja emotsionaalne seisund From Wikipedia, the free encyclopedia
Õnn ehk õnnelikkus on inimese vaimne ja emotsionaalne seisund alates meeldivast rahulolust kuni intensiivse rõõmuni.[1] Õnnelik olemine võib peegeldada inimese üldist rahulolu oma eluga.[2] Erinevad bioloogia-, psühholoogia-, majandusteaduse-, religiooni ja filosoofia tegelased on püüdnud defineerida õnne ja leida tema allikaid.
![]() | See artikkel vajab toimetamist. (Märts 2017) |
Eesti etümoloogiasõnaraamat väidab, et õnn on rõõm ja sügav rahulolu oma olukorraga.[3]
Filosoofid ja religioonid defineerivad õnne pigem kui head elu, mitte lihtsalt kui emotsiooni. Tänapäeval õnn on udune mõiste ja võib erinevatele inimestele tähendada erinevaid asju. Õnne seostatakse selliste mõistetega nagu heaolu ja elukvaliteet. Õnne on määratletud ka kui rahulolu.[4]. Mõned uurijad keskenduvad vahedele hedonistliku traditsiooni, mis otsib meeldivat ja väldib ebameeldivaid kogemusi ning eudaimonismi traditsiooni, mis püüab elu elada täielikult ja sügavat rahulolu pakkuval viisil, vahel.[5]
2023. aastal ilmunud õnnelikkuseuuringute ülevaateartiklist ilmneb, et paljud õnneuuringud pole usaldusväärsed ning ei võimalda üldistatavalt määratleda, millised eluviisid või tegevused (näiteks looduses viibimine, trenni tegemine, mediteerimine) võiksid inimestele universaalselt õnnelikkuse tagada. Kindlamad tõendid ilmnesid aga tänulik olemise ja võõrastega suhtlemise strateegiatele, mis aitavad õnnetunnet suurendada.[6]