damnatus
From Wiktionary, the free dictionary
From Wiktionary, the free dictionary
Perfect passive participle of damnō.
damnātus (feminine damnāta, neuter damnātum); first/second-declension participle
First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | damnātus | damnāta | damnātum | damnātī | damnātae | damnāta | |
Genitive | damnātī | damnātae | damnātī | damnātōrum | damnātārum | damnātōrum | |
Dative | damnātō | damnātō | damnātīs | ||||
Accusative | damnātum | damnātam | damnātum | damnātōs | damnātās | damnāta | |
Ablative | damnātō | damnātā | damnātō | damnātīs | |||
Vocative | damnāte | damnāta | damnātum | damnātī | damnātae | damnāta |
damnātus (feminine damnāta, neuter damnātum, comparative damnātior); first/second-declension adjective
First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | damnātus | damnāta | damnātum | damnātī | damnātae | damnāta | |
Genitive | damnātī | damnātae | damnātī | damnātōrum | damnātārum | damnātōrum | |
Dative | damnātō | damnātō | damnātīs | ||||
Accusative | damnātum | damnātam | damnātum | damnātōs | damnātās | damnāta | |
Ablative | damnātō | damnātā | damnātō | damnātīs | |||
Vocative | damnāte | damnāta | damnātum | damnātī | damnātae | damnāta |