Wikimedia liste From Wikipedia, the free encyclopedia
Græske guder, gudinder, halvguder og mange andre guddomme fra den antikke græske mytologi og græske religion har ligheder med den romerske, græske og etruskiske religion.
Grækerne skabte billeder af deres guder til mange formål. Et tempel havde statuer af dem og kunne være dekoreret med relieffer, som skildrer myterne. Gudebilleder var almindelige på mønter. Drikkekar og andet keramik blev malet med scener fra græsk mytologi.
Guder | Beskrivelse |
---|---|
![]() |
Aphrodite (oldgræsk: Ἀφροδίτη, Aphroditē)
Gudinde for kærlighed, skønhed, begær, seksualitet og nydelse. Selv om hun var gift med Hefaistos, havde hun mange elskere som Ares, Adonis og Anchises. Hun blev afbildet som en smuk kvinde, og af alle gudinderne mest sandsynlige til at blive vist nøgen eller halvnøgen med store bryster. Digterne roste hendes latter og smil. Hendes symboler er roser og andre blomster, kammuslingskallen og myrtekransen. Hendes hellige dyr er duer og spurve. Hendes romerske modstykke var Venus. |
![]() |
Apollo (oldgræsk: Ἀπόλλων, Apóllōn)
Gud for musik, kunst, viden, helbredelse, pest, profeti, poesi, mandig skønhed og bueskydning. Han er søn af Zeus og Leto og tvillingebror til Artemis. Som bror og søster blev de identificeret med solen og månen; begge bruger bue og pil. I de tidligste myter konkurrerede Apollo med sin halvbror Hermes. I skulpturen blev Apollo afbildet som en meget smuk, skægløse ung mand med langt hår og ideel fysik. Som indbegrebet af perfektionisme kunne han være grusom og ødelæggende, og hans kærlighedsforhold var sjældent lykkelige: Et eksempel var hans frugtesløse forfølgelse af skovnymfen Daphne. Med sit store ego gjorde han Eros (Amor) vred, og han blev skudt med en pil af kærlighed og Daphne med et pil af had. Nymfen blev forvandlet til en laurbærbusk for at undslippe Apollo, der er helt optaget af hende, mens hun hader ham af hele sit hjerte. Det får Apollo til at tilbede træet. Hans attributter er laurbærkrans og lyre. Han optræder ofte i selskab med muserne. Hans hellige dyr er rådyr, svaner, cikader, høge, ravne, krager, ræve, mus og slanger. |
![]() |
Ares (oldgræsk: Ἄρης, Árēs)
Gud for krig, blodsudgydelse og vold. Som søn af Zeus og Hera blev han afbildet som en skægløs nøgen yngling med hjelm og spyd eller sværd, eller som en væbnet kriger. Homer skildrer ham som lunefuld og upålidelig, og generelt repræsenterer han kaos i krig i modsætning til Athena, gudinden for strategi og dygtighed. Ares' hellige dyr er grib, slanger, hunde og orner. Hans romerske modstykke Mars blev betragtet som en værdig stamfader til det romerske folk. Bror til Hefaistos. Han havde også haft en affære med Afrodite, som Apollo senere gav til Hefaistos. |
![]() |
Artemis (oldgræsk: Ἄρτεμις, Ártemis)
Jomfrugudinde for jagt, vildmark, dyr, unge piger, fødsel, og pest. I senere tider blev hun tilknyttet bue og pil. Hun er datter af Zeus og Leto og tvillingesøster af Apollo. I kunsten blev hun ofte afbildet som en ung kvinde i en kort knælang Chiton og udstyret med en jagtbue og et pilekogger. Hendes attributter er jagtspyd, dyreskind, hjorte og andet vildt. Hendes hellige dyr er rådyr, bjørne og vildsvin. Diana var hendes romerske modstykke. |
![]() |
Athene (oldgræsk: Ἀθηνᾶ, Athēnâ)
Gudinde for intelligens, dygtighed, fred, krig, strategi, håndværk og visdom. Ifølge de fleste traditioner blev hun født fra Zeus hoved fuldt udvokset og i krigsudrustning. Hun blev afbildet kronet med ridderhjelm bevæbnet med skjold og spyd, og med ægiden over en lang kjole. Digterne beskriver hende som "grå-øjet" eller med særligt lyse, skarpe øjne. Hun var en særlig beskytter for helte som Odysseus. Hun var også beskytter for byen Athen, som var opkaldt efter hende. Hendes symbol er oliventræet. Hun er almindeligvis ledsaget af sit hellige dyr, uglen. Romerne identificerede hende med Minerva. |
![]() |
Demeter (oldgræsk: Δημήτηρ, Dēmētēr)
Gudinde for korn, landbrug og høst, vækst og næring. Demeter er datter af Kronos og Rhea og søster til Zeus, med hvem hun fik Persephone. Hun var en af de vigtigste guder i de eleusinske mysterier, hvor hendes magt over livcyklen af planter symboliserede passagen af den menneskelige sjæl gennem livet og efterlivet. Hun blev afbildet som en kronet moden kvinde med et hvedeneg og en fakkel. Hendes symboler er overflødighedshorn, hvedeaks, den bevingede slange og lotusstaven. Hendes hellige dyr er svin og slanger. Ceres var hendes romerske modstykke. |
![]() |
Dionysos (oldgræsk: Διόνυσος, Diónysos)/Bacchus (oldgræsk: Βάκχος, Bákkhos)
Gud for vin, fester og festivaler, galskab, kaos, drukkenskab, narkotika og ekstase. Han kom fra oldtidens Chios. Det var hans "Hjem". Han blev afbildet som enten en ældre skægget gud eller en temmelig feminin, langhåret ung mand. Hans attributter er Thyrsos (en stav af narthexplanten Ferula), drikkebæger, vin og en krone af vedbend . Han er ofte i selskab med sine Thiasos, en flok satyrer, mænader og hans gamle lærer Silenos. Dionysos' hustru var Ariadne. Hans hellige dyr er delfiner, slanger, tigre og æsler. Han er sent kommet til Olympen, hvor han efter nogle beretninger har erstattet Hestia. Bacchus var et andet navn for ham på græsk, også brugt af romerne. |
![]() |
Hades (oldgræsk: ᾍδης, Hádēs)/Pluto (oldgræsk: Πλούτων, Ploutōn)
Kongen af underverdenen og de døde, og gud for beklagelse. Hans hustru er Persephone. Hans attributter er drikkehorn eller overflødighedshorn, nøgle, scepter, og den trehovedede hund Cerberus. Uglen (engelsk: Screech owl) var hellig for ham. Han var en af Cronus og Rhea tre sønner, og dermed konge over et af de tre riger af universet, underverdenen. Som Ktonisk gud er hans plads blandt de Olympiske tvetydig. I mysteriereligionerne og athenske litteratur, var Pluto (Plouton, "den rige") hans foretrukne navn, med Hades mere almindeligt for underverdenen som et sted. Romerne oversatte Plouton som Dis Pater ("Rige Fader«), eller Pluto. |
![]() |
Hefaistos (oldgræsk: Ἥφαιστος, Hḗphaistos)
Gud for ild, metalarbejder og håndværk. Enten søn af Zeus og Hera eller Hera alene, han er gudernes smed og den utro Afrodites ægtemand. Han var normalt afbildet som en skægget mand med hammer, tænger og ambolt smedens værktøj - og til tider ridende på et æsel. Hans hellige dyr er æslet, vagthunden og tranen. Blandt hans værker var Achilleus' rustning. Hefaistos brugte smedjens ild som en skabende kraft, men romerne frygtede hans modstykke Vulcan og frygtede hans destruktive potentiale. Han er forbundet med vulkansk magt på jorden. |
![]() |
Hera (oldgræsk: Ἥρα, Hḗra)
Dronning for guder og gudinde for ægteskab, kvinder, fødsel, arvinger, konger og imperier. Hun er hustru og søster til Zeus og datter af Cronus og Rhea. Hun var afbildet som en kongelig kvinde i sin bedste alder, iført diadem og slør og holdende en stav med lotusspids. Som gudinde for ægteskabet fyldte Zeus' mange utroskaber hende af jalousi og hævngerrighed. En ikonisk affære havde Zeus med Alkmene, som fødte ham en søn, Herakles (Herkules). En versioner er, at hun sendte slanger at dræbe Herakles. En anden er, at hun adopterer ham og passer ham. Hendes hellige dyr er kvien, påfuglen, og gøgen. I Rom blev hun kendt som Juno. |
![]() |
Hermes (oldgræsk: Ἑρμῆς, Hērmēs)
Gud for grænser, rejser, kommunikation, handel, sprog og skrivning. Søn af Zeus og Maia. Hermes er gudernes sendebud og en psykopomp, der leder de døde sjæle til i det hinsides. Han blev afbildet som en smuk og atletisk skægløse ung mand eller som en ældre skægget mand. Hans attributter er merkurstaven eller caduceus, vingede sandaler og rejsekappe. Hans hellige dyr er skildpadden, vædderen og høgen. Den romerske Merkur blev tættere forbundet med handel og industri. |
Hestia (oldgræsk: Ἑστία, Hestía)
Jomfrugudinde for arne, hjem og kyskhed. Hun er datter af Rhea og Cronus og søster til Zeus. Hun optrådte som en beskeden tilsløret kvinde. Hendes symboler er hjertet og kedel. I nogle beretninger afgav hun sin plads som en af De tolv olympiske guder til Dionysos, og hun spiller en lille rolle i græske myter. Hendes modstykke Vesta var imidlertid en stor guddom i den romerske stat. | |
![]() |
Poseidon (oldgræsk: Ποσειδῶν, Poseidōn)
Gud over havet, floder, oversvømmelser, tørke og jordskælv. Han er søn af Cronus og Rhea og bror til Zeus og Hades. Han hersker over et af de tre riger af universet som konge af havet og vandet. I klassisk kunst blev han skildret som en moden mand med kraftig krop med et frodigt skæg holdende en trefork. Hesten og delfinen er hellige for ham. Hans bryllup med Amfitrite præsenteres ofte som et triumftog. Der er nogle historier, der angiver en affære med Medusa, som førte til hendes fødsel af Pegasus fra hendes hals, da Perseus skar hendes hovedet af. Hans symboler er trefork, hest, delfin, fisk og tyr. Hans romerske modstykke var Neptun. |
![]() |
Zeus (oldgræsk: Ζεύς, Zeus)
Konge og far til guderne, herskeren af Olympen og gud af himlen, vejr, torden, lyn, lov, orden og retfærdighed. Han er den yngste søn af Kronos og Rhea. Han væltede Kronos af tronen og vandt herredømme over himlen til sig selv. I kunsten blev han skildret som en kongelig, moden mand med en robust figur og mørkt skæg. Hans sædvanlige attributter er den kongelige scepter og lyn, og hans hellige dyr er ørnen og tyren. Hans romerske modstykke er Jupiter. |
Oldgræsk navn | Dansk navn | Beskrivelse |
---|---|---|
oldgræsk: Αἰθήρ (Aithḗr) | Aither | Gud af den øvre atmosfære og lys. |
oldgræsk: Ἀνάγκη (Anánkē) | Ananke | Gudinden af uundgåelighed, tvang og nødvendighed. |
oldgræsk: Χάος (Cháos) | Chaos | Intetheden, hvorfra alt andet sprang. Beskrevet som et tomrum. |
oldgræsk: Χρόνος (Chrónos) | Chronos | Guden af tid. Ikke at forveksle med titanen Cronus, far til Zeus, Poseidon og Hades. |
oldgræsk: Ἔρεβος (Érebos) | Erebus | Gud af mørke og skygge. |
oldgræsk: Ἔρως (Eros) | Eros | Gud af Kærlighed og tiltrækning. |
oldgræsk: Ὕπνος (Hypnos) | Hypnos | Personificeringen af søvn. |
oldgræsk: Nῆσοι (Nē̂soi) | Nesoi | Gudinder af øerne og havet. |
oldgræsk: Οὐρανός (Ouranós) | Uranus | Gud af himlen (Fader Sky): fader til titanerne |
oldgræsk: Γαῖα (Gaîa) | Gaia | Personificeringen af Jorden (Moder Jord); moder af Titanerne. |
oldgræsk: Οὔρεα (Oúrea) | Ourea | Guderne af bjergene. |
oldgræsk: Φάνης (Phánēs) | Phanes | Gud forplantning i Orfisk tradition. |
oldgræsk: Πόντος (Póntus) | Pontos | Guden af havet, faderen til fisk og andre havdyr. |
oldgræsk: Τάρταρος (Tártaros) | Tartaros | Gud af den dybeste, mørkeste del af underverdenen, Tartarean grube (som også benævnes som Tartaros selv). |
oldgræsk: Θάλασσα (Thálassa) | Thalassa | Personificeringen af havet og gift med Pontus. |
oldgræsk: Θάνατος ("Thánatos") | Thanatos | Gud af Død. Bror til Hypnos (Søvn) og i nogle tilfælde Moros (Doom) |
oldgræsk: Ἡμέρα (Hēméra) | Hemera | Gudinden af dagen. |
oldgræsk: Νύξ (Nýx) | Nyx | Gudinden af natten. |
Νέμεσις (Némesis) | Nemesis | Gudinden af gengældelse. |
Titanerne er i græsk kunst mindre hyppigt afbildet end de olympiske guder.
Oldgræsk navn | Dansk navn | Beskrivelse | ||
---|---|---|---|---|
De tolv Titaner | ||||
oldgræsk: Κοῖος (Koîos) | Koios | Titan af intellekt og himlens akse hvor omkring konstellationer drejede. | ||
oldgræsk: Κρεῖος (Kreîos) | Kreios | Den mindst individualiserede De Tolv Titans, han er far til Astraeus, Pallas, og Perses. | ||
oldgræsk: Κρόνος (Crónos) | Cronus | Lederen af Titanerne, der væltede hans far Uranus kun at blive væltet på sin søn, Zeus. Ikke at forveksle med Chronos, gud for tiden. | ||
oldgræsk: Ὑπερίων (Hyperíōn) | Hyperion | Titan af lys. Med Theia, han er far til Helios (Solen), Selene (månen), og Eos (morgenrøden). | ||
oldgræsk: Ἰαπετός (Iapetós) | Iapetos | Titan for dødelighed og far til Prometheus, Epimetheus, Menoitios, og Atlas. | ||
oldgræsk: Mνημοσύνη (Mnēmosýnē) | Mnemosyne | Titaninde af hukommelse og erindring, og mor til de ni muser. | ||
oldgræsk: Ὠκεανός (Ōceanós) | Oceanus | Titan af de alt-omkranser floden Oceans rundt om jorden, kilden til al Jordens ferskvand. | ||
oldgræsk: Φοίβη (Phoíbē) | Foibe | Titaninde af "lyse" intellekt og profeti, og consort af Koios. | ||
oldgræsk: Ῥέα (Rhéa) | Rhea | Titaninde af frugtbarhed, moderskab og bjerges ødemarker. Hun er søster og consort af Cronus, og mor til Zeus, Hades, Poseidon, Hera, Demeter, og Hestia. | ||
oldgræsk: Τηθύς (Tēthýs) | Tethys | Titaninde af ferskvand, og mor til floder, fjedre, vandløb, springvand og skyer. | ||
oldgræsk: Θεία (Theía) | Theia | Titaninde af synet, og det skinnende lys af den klare blå himmel. Hun er consort af Hyperion, og mor til Helios, Selene og Eos. | ||
oldgræsk: Θέμις (Thémis) | Themis | Titaninde af guddommelig lov og orden. | ||
Andre Titaner | ||||
oldgræsk: Ἀστερία (Astería) | Asteria | Titaninde af natlige orakler og faldende stjerner. | ||
oldgræsk: Ἀστραῖος (Astraîos) | Astraeus | Titan af solnedgang, stjerner og planeter, og kunsten at astrologi. | ||
oldgræsk: Ἄτλας (Átlas) | Atlas | Titan tvunget til at bære himlen på hans skuldre af Zeus. Også søn af Iapetos. | ||
oldgræsk: Αὔρα (Aúra) | Aura | Titaninde af brisen og den friske, kølige luft en tidlig morgen.. | ||
oldgræsk: Κλυμένη (Clyménē) | Clymene | Titaninde af berømmelse, berømmelse og skændsel; gift med Iapetos. | ||
oldgræsk: Διώνη (Diṓnē) | Dione | Titaninde af oraklet i Dodona. | ||
oldgræsk: Ἥλιος (Hḗlios) | Helios | Titan af solen og vogter eder. | ||
oldgræsk: Σελήνη (Selḗnē) | Selene | Titaninde af månen. | ||
oldgræsk: Ἠώς (Ēṓs) | Eos | Titaninde af daggry. | ||
oldgræsk: Ἐπιμηθεύς (Epimētheús) | Epimetheus | Titan af eftertanke og far til undskyldninger. | ||
oldgræsk: Εὐρυβία (Eurybía) | Eurybia | Titaninde af beherskelse af havene og consort af Krios. | ||
oldgræsk: Εὐρυνόμη (Eurynómē) | Eurynome | Titaninde af våde enge og pasturelands, og mor til de tre Gratie af Zeus. | ||
oldgræsk: Λήλαντος (Lēlantos) | Lelantos | Titan af luft og jægerens dygtighed til forfølge bytte. Han er det mandlige modstykke til Leto. | ||
oldgræsk: Λητώ (Lētṓ) | Leto | Titaninde af moderskab og mor til tvillingerne, Artemis og Apollo. | ||
oldgræsk: Μενοίτιος (Menoítios) | Menoitios | Titan af voldsom vrede, udslæt handling og menneskelig dødelighed. Dræbt af Zeus. | ||
oldgræsk: Μῆτις (Mē̂tis) | Metis | Titaninde af gode råd, rådgivning, planlægning, snu, listighed, og visdom. Mor til Athena. | ||
oldgræsk: Ὀφίων (Ophíōn) | Ophion | En ældste Titan, i nogle versioner af myten han regerede Jorden med sin gemalinde Eurynome før Cronus væltede ham. En anden fortælling beskrives ham som en slange, født af "Verdensægget" | ||
oldgræsk: Πάλλας (Pállas) | Pallas | Titan af krigs-håndværk. Han blev dræbt af Athena
| Perses | Titan for ødelæggelse. |
oldgræsk: Προμηθεύς (Promētheús) | Prometheus | Titan for omtanke og snu råd, og skaberen af menneskeheden. | ||
oldgræsk: Στύξ (Stýx) | Styx | Titaninde af Styx og personificeringen af had. |
Giganterne var afkom af Gaia (Jorden), født fra blodet, der faldt, da Uranus blev kastreret af deres søn Cronus, der kæmpede i giganternes krig med de olympiske guder om herredømmet over kosmos:
Ktoniske guder hører i græsk mytologi underjorden (fra græsk χθονιος, "som hører til jorden", "jordnære").
Hav guder eller vand guder er guder i mytologien der er forbundet med vand eller forskellige vandområder.
Himmelguder eller luftguder er i mytologien forbundet med himmelen eller storme med mere.
landbrugets guder passe alle aspekter af dyrkning, høst og opbevaring af afgrøder.
Helbredsguder er i mytologi eller religion i forbindelse med sundhed, helbredelse og velvære. De kan også være relateret til fødsel eller Modergudinder.
Seer betyder på græsk fremtidsspående; i græsk mytologi brugte man ordet "seer" om dem, der så ind i fremtiden.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.