![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e6/Limhamns_kalkbrott_mars_2015-1.jpg/640px-Limhamns_kalkbrott_mars_2015-1.jpg&w=640&q=50)
Limhamn kalkbrud
naturreservat i Skåne, Sverige / From Wikipedia, the free encyclopedia
Limhamn kalkbrud (svensk: Limhamns kalkbrott) er et af Nordeuropas største dagbrud. Det er 1.300 meter langt og 800 meter bredt med en dybde på 65 meter. Kalkbruddet ligger i bydelen Limhamn-Bunkeflo i Malmø.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e6/Limhamns_kalkbrott_mars_2015-1.jpg/640px-Limhamns_kalkbrott_mars_2015-1.jpg)
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Limhamns_kalkbrott_mars_2015-7.jpg/640px-Limhamns_kalkbrott_mars_2015-7.jpg)
Der er to slags kalksten i bruddet. Øverst ligger et 15 m tykt lag københavnkalksten og derunder endnu tykkere lag af limhamnkalksten. Det nederste lag blev dannet i et tropisk hav for 65-61 millioner år siden. I kalkstenen findes fossiler af koraler, krokodiller og hajtænder.
Dagbruddet blev indviet 1866, men kalkudvinding forekom i Limhamn allerede i 1600-tallet. Bruddet blev drevet af forskellige selskaber som Annetorps Kalkbruk, Skånska Cement og Scancem. Brydningen af kalksten skete i begyndelsen med håndkraft, men ind i 1900-tallet begyndte man at bruge dynamit og maskiner. En smalsporet jernbane med hestetrukne vogne blev opført 1874 for at transportere kalksten til havnen.[1] Skånska Cement fik 1883 tilladelse til at anvende damplokomotiv i stedet for heste.[2] Cementfabrikken i Limhamns havn stod færdig 1889.[1] På grund af støv og naboernes klager gravede man en ca. to km lang tunnel mellem kalkbruddet og cementfabrikken. Tunnelen blev indviet af Tage Erlander i 1968, men det varede kun ti år før cementfremstillingen ophørte, og dermed også behovet for tunnelen. Den sidste sprængning blev foretaget i slutningen af 1980'erne. Brydningen af kalk ophørte dog først i 1994.
I dag ejes kalkbruddet af Malmö kommune efter at Heidelberg Cement overlod kalkbruddet til kommunen.[3] Tidligere havde Heidelberg Cement udstykket og solgt dele af området nærmest kalkbruddet til boligbyggeri. Kalkbruddet blev gjort til et kommunalt naturreservat ved årsskiftet 2010–11.[4]