český zpěvák, kytarista a hudební skladatel From Wikipedia, the free encyclopedia
Karel Zich, přezdívaný „český Elvis Presley“, (10. června 1949 Praha – 13. července 2004 Porto-Vecchio) byl český zpěvák, kytarista a hudební skladatel.
PhDr. Karel Zich | |
---|---|
Základní informace | |
Jinak zvaný | „český Elvis Presley“ |
Narození | 10. června 1949 Praha |
Úmrtí | 13. července 2004 (ve věku 55 let) Porto-Vecchio |
Příčina úmrtí | infarkt myokardu |
Místo pohřbení | Vinohradský hřbitov |
Žánry | pop, rock and roll |
Povolání | zpěvák, hudební skladatel a hudebník |
Nástroje | kytara a hlas |
Hlasový obor | tenor |
Příbuzná témata | Spirituál kvintet |
Rodiče | Otakar Zich Milada Zichová |
Příbuzní | Marie Zichová (sourozenec) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Pocházel z hudební rodiny. Tři roky studoval kompozici na Státní konzervatoři v Praze. Na Karlově univerzitě vystudoval obory estetika-sociologie, kde získal malý doktorát filozofie. Od mládí provozoval gymnastiku, kanoistiku, házenou, cyklistiku, hokej, později i tenis. [1]
V roce 1964 se zúčastnil konkurzu ve skupině Framus, (později přejmenované na Framus Five), ale nakonec v ní nikdy nezpíval. V letech 1969[2]–1973 byl členem Spirituál kvintetu. Roku 1969 byly vydány písně Doney Gal a Kovbojův nářek na desce Písně amerického západu. O dva roky později byla vydána i česká verze Elvisova hitu In The Ghetto – Černošské ghetto.
V roce 1974 složil s Josefem Lauferem píseň Ten strom je náš ke 30. výročí Slovenského národního povstání.[3] Ve stejném roce začala jeho sólová kariéra, svoji první LP desku – Dům č. 5 – vydal v roce 1976. Zpíval převážně vlastní písně, nevyhýbal se ale ani spolupráci s renomovanými autory (Bohuslav Ondráček, Petr Janda, Karel Svoboda atd.), do svého repertoáru však zařazoval i převzaté písně: Alenka v říši divů, Mosty, repertoár Elvise Presleyho atd. V polovině 70. let zažil největší skok v anketě Zlatý slavík ze 112. na 4. místo.
V roce 1979 založil doprovodnou skupinu Flop, kterou od roku 1986 vedl Michal Pavlík (Čechomor). Natočil na 50 singlů a 15 alb. Dvakrát vystupoval a spolupracoval s Lenkou Filipovou (album Mosty), mezi unikátní desky patří i album z konce 80. let s legendární americkou královnou rock'n'rollu Wandou Jacksonovou, která v 50. letech vystupovala i po boku Elvise Presleyho.
Karel Zich natočil i celou řadu duetů (kromě zmíněné Wandy Jacksonové a Lenky Filipové), zejména s Pavlem Bobkem, dále s Petrou Janů, Vlaďkou Prachařovou, Jitkou Zelenkovou, Jiřím Vondráčkem, Yvonne Přenosilovou a dalšími.
Karel Zich složil většinu písní svého repertoáru, jeho písně zpívá i řada předních interpretů, složil i hudbu k několika filmům a je i autorem skladby pro fontánu v Mariánských Lázních. V posledních letech vystupoval jak sám se svou kytarou a svým samostatným recitálem, tak se svou skupinou a v neposlední řadě od roku 1992 opět se Spirituál kvintetem. V roce 1992 hostoval na LP Spirituál kvintetu s názvem Rajská zahrada. Od roku 1993 se opět do Spirituál kvintetu vrátil jako stálý člen. Ve skupině působil až do své předčasné smrti v roce 2004.
Zahrál si malou roli Elvise Presleyho v muzikálu Brouci – Evangelium podle Beatles uváděném v Divadle Spirála na Výstavišti Praha v letech 2001 a 2002.
Karel Zich prodal přes milion desek (jen alba Paráda to bylo přes čtvrt milionu) a za svou kariéru měl za sebou tisíce koncertů v Česku, ale i ve většině zemí Evropy. Vystupoval i v USA, Kanadě, Chile, Brazílii, Austrálii, na Islandu atd. Patřil stále k nejfrekventovanějším českým zpěvákům a kromě rock'n'rollu zpíval folk, spirituály, pop i jiné. K jeho největším hitům patřila stále Paráda, Máš chuť majoránky, Alenka v říši divů, Dům č. 5, Není všechno paráda, Mosty, Za to může rock’n’roll, Sám se svou kytarou, Měla na očích brýle, Doney Gal, Ghetto, Kola pop-music se točí dál, Jeden tón, Bowery Street, Já ti zpívám atd.
V roce 1999 si poprvé a naposledy vyzkoušel filmový dabing, když daboval Claytona Marka v roli Elvise Presleyho ve 4. sérii kultovního britského seriálu Červený trpaslík, v závěrečné 6. epizodě s názvem Roztavení.[4]
Zemřel náhle na dovolené, když po potápění poblíž korsického města Porto-Vecchio prodělal srdeční infarkt.[5] Pohřben byl na Vinohradském hřbitově.