rakouský politik From Wikipedia, the free encyclopedia
Heinz-Christian Strache (* 12. června 1969 Vídeň) je rakouský politik a bývalý předseda Svobodné strany Rakouska (FPÖ). Od 18. prosince 2017 do května 2019 byl rakouským vicekancléřem a ministrem pro úředníky a sport v koaliční první vládě Sebastiana Kurze, vytvořené spolu s Rakouskou lidovou stranou (ÖVP).[1] 18. května 2019 oznámil rezignaci na své funkce pod vlivem skandálu s videem, na kterém měl údajně slibovat státní zakázky výměnou za pomoc před volbami falešného příbuzného ruského oligarchy.[2] V roce 2020 rakouský deník Kronen Zeitung údajně zjistil, že obsah celé nahrávky si protiřečí s původní čtyřminutovou sestříhanou nahrávkou a je na ní slyšet, že Strache odmítá nelegální jednání.[3]´V srpnu 2021 uložil soud ve Vídni Strachemu podmíněný trest 15 měsíců odnětí svobody, když ho uznal soud vinným z přijetí úplatku. Proti rozsudku se ještě Strache může odvolat.[4]
Heinz-Christian Strache | |
---|---|
Heinz-Christian Strache (29. srpna 2020) | |
Rakouský vicekancléř | |
Ve funkci: 18. prosince 2017 – 18. května 2019 | |
Předseda Svobodné strany Rakouska | |
Ve funkci: 23. dubna 2005 – 18. května 2019 | |
Předchůdce | Hilmar Kabas |
Stranická příslušnost | |
Členství | Svobodná strana Rakouska (do 2019) |
Narození | 12. června 1969 (55 let) Vídeň |
Země | ![]() |
Choť | Philippa Stracheová (od 2016) |
Profese | politik a zubní technik |
Ocenění | velká čestná dekorace ve zlatě s hvězdou Čestného odznaku za zásluhy o Rakouskou republiku (2017) |
Podpis | ![]() |
Webová stránka | www |
Commons | Heinz-Christian Strache |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Z otcovy strany má sudetoněmecké předky.[5] Vyučil se zubním technikem, následné studium historie a filozofie na Vídeňské univerzitě nedokončil.[6]
Heinz-Christian Strache je ženatý, jeho manželkou je od roku 2016 Philippa Strache (roz. Beck).[7]
Dne 23. dubna 2005 byl poprvé na stranickém sjezdu se ziskem 90,11% odevzdaných hlasů zvolen předsedou Svobodné strany Rakouska (FPÖ).[8] Při druhé kandidatuře na předsedu na sjezdu strany v Innsbrucku v roce 2007 potvrdil svůj mandát, když obdržel 389 z celkových 396 hlasů (94,85 %).[9]
V letech 2006 a 2008 získal mandát v rakouské Národní radě. V květnu roku 2009 byl v Linci opět zvolen předsedou strany se ziskem 97,23 %, když pro něho hlasovalo 421 z 433 přítomných delegátů.[10] V červnu roku 2011 dostal Strache na stranickém sjezdu ve Štýrském Hradci 94,36 % hlasů. Pro jeho znovuzvolení předsedou strany se vyslovilo 519 z celkových 550 delegátů.[11]
V roce 2013 byl na sjezdu ve Štýrském Hradci opětovně zvolen předsedou strany, když oslovil 96,32 %, tedy 471 z 497 přítomných delegátů. Nastoupil tak již do svého pátého funkčního období v řadě.[12] V listopadu roku 2014 byl zvolen poměrem 99,23 % hlasů (tj. 388 z celkových 391) jednoznačně předsedou vídeňské organizace FPÖ,[13] což bylo na úrovni předchozích hlasování let 2010 (99,12 %) a 2012 (99,21 %),[14] avšak o poznání méně nežli v roce 2008 (99,38 %).[15]
Na začátku března roku 2017 byl Heinz-Christian Strache opětovně potvrzen ve funkci stranického předsedy, když získal na sjezdu v korutanském Klagenfurtu 98,7 % hlasů od cca 700 přítomných delegátů.[16][17][18]
Strache byl dne 18. prosince 2017 spolkovým prezidentem Alexandrem Van der Bellenem jmenován rakouským vicekancléřem a ministrem pro úředníky a sport v koaliční vládě Sebastiana Kurze, vytvořené spolu s Rakouskou lidovou stranou (ÖVP).[1] 18. května 2019 ohlásil rezignaci na své funkce ve vládě pod vlivem skandálu s videem, ve kterém spolu s dalším politikem FPÖ, Johannem Gudenusem, měl údajně slibovat údajné "neteři ruského oligarchy" pomoc s dojednáním zakázek ze státního rozpočtu výměnou za pomoc před volbami.[19] Strache rovněž oznámil rezignaci na post předsedy FPÖ. Na této pozici ho nahradil Norber Hofer.[20] V létě následující roku zjistil rakouský deník Kronen Zeitung, že obsah celé nahrávky si protiřečí s původní čtyřminutovou sestříhanou nahrávkou a je na ní slyšet, že Strache odmítá nelegální jednání.[3] V září 2020 pak rakouská prokuratura zastavila vyšetřování Stracheho, Gudenuse a dalšího bývalého poslance FPÖ Markuse Tschanka.[21]
Ve volbách do Evropského parlamentu v roce 2019 kandidoval za FPÖ, na kandidátce byl na 42. místě. Strana nakonec získala tři mandáty, Strache obdržel více než 45 tisíc preferenčních hlasů a měl se stát poslancem, mandát ale nakonec odmítl.[22][23]
V prosinci roku 2019 byl Strache vyloučen z FPÖ. Důvodem vyloučení bylo podezření ze zpronevěry stranických peněz.[24]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.