chemická sloučenina From Wikipedia, the free encyclopedia
Ethen (triviální názvy: ethylen, etylén) je nejjednodušším zástupcem uhlovodíků ze skupiny alkenů. Je to bezbarvý hořlavý plyn nasládlé vůně s teplotou tání −169,1 °C. Se vzduchem tvoří výbušnou směs. Bývá obsažen v zemním a koksárenském plynu, dále se získává krakováním. Patří mezi základní suroviny v chemickém průmyslu. Používá se k výrobě ethylenoxidu, polyethylenu, styrenu aj. Odštěpením jednoho atomu vodíku vzniká funkční skupina ethenyl (triviálním názvem vinyl), která se může dále vázat na jiné sloučeniny.
Ethen | |
---|---|
![]() Strukturní vzorec | |
![]() 3D model | |
Obecné | |
Systematický název | Ethen |
Triviální název | Ethylen |
Sumární vzorec | C2H4 |
Identifikace | |
Registrační číslo CAS | 74-85-1 |
EC-no (EINECS/ELINCS/NLP) | 200-815-3 |
Indexové číslo | 601-010-00-3 |
Vlastnosti | |
Molární hmotnost | 28,05 g/mol |
Teplota tání | −169,1 °C |
Teplota varu | −103,7 °C |
Hustota | 0,001 178 g/cm³ (plyn, 15 °C) |
Rozpustnost ve vodě | 25 ml/100 ml (0 °C) 12 ml/100 ml (25 °C) |
Bezpečnost | |
[1] Nebezpečí[1] | |
H-věty | H220 H336 |
R-věty | R12 R67 |
S-věty | (S2) S9 S16 S33 S46 |
NFPA 704 | ![]() 4
1
2
|
Teplota vznícení | 490 °C |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
V nadbytku kyslíku hoří ethen na oxid uhličitý a vodu.
V přítomnosti stříbra jako katalyzátoru, dochází za zvýšeného tlaku a při teplotě 220–280 °C ke vzniku ethylenoxidu. Ten reaguje dále s vodou za vzniku ethylenglykolu.
Ethen polymeruje za vysokého tlaku nebo v přítomnosti Zieglerova–Nattova katalyzátoru za vzniku polyethylenu.
V přírodě se přirozeně vyskytuje jako metabolit rostlin mající charakter fytohormonu. Jeho tvorba v rostlinách je ovlivňována auxiny.[2]. Vysoká lokální hladina auxinu vede k lokální biosyntéze etylenu. Etylen pak naopak, mimo jiné, ovlivňuje transport auxinu z buněk.
Jeho biosyntéza vychází z ATP a methioninu, z kterých vzniká činností ACC syntázy ACC kyselina (1-aminocyklopropan-1-karboxylová kyselina). Ta je ACC oxidázou a kyslíkem oxidována na kyanid, oxid uhličitý a ethen.
V klíčních rostlinách vyvolává tzv. trojí efekt – etiolizované klíční rostliny jsou kratší, silnější a mají porušenou orientaci v prostoru. Urychluje senescenci květů, zrání plodů a opadávání listů. Stimuluje tvorbu kořenových vlásků. Působí epinastii listů.[3]
Receptor pro ethen se nachází na membráně endoplazmatického retikula. Pro vazbu je potřeba měď. Pokud není ethen přítomen, receptory tvoří dimery, trans-autofosforylují se na histidinu, odkud se fosfát přenáší na aspartát, z něhož odchází na kinázu CTR1, která je tím aktivována a blokuje regulační protein EIN2 (srovnej s cytokininem).
Pokud je ethen přítomen, ztrácí receptorový dimer kinázovou aktivitu a neaktivuje CTR1, která tedy neblokuje EIN2. Funkční EIN2 aktivuje transkripční faktor EIN3, který dimerizuje s transkripčním faktorem ERF1 a společně regulují geny řízené ethenem.