italský fotbalista a trenér From Wikipedia, the free encyclopedia
Christian Panucci (12. duben 1973, Savona, Itálie) je fotbalový trenér a bývalý italský fotbalový obránce.
Christian Panucci | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() V roce 2012 | |||||||
Osobní informace | |||||||
Datum narození | 12. dubna 1973 (51 let) | ||||||
Místo narození | Savona, Itálie ![]() | ||||||
Výška | 184 cm | ||||||
Hmotnost | 76 kg | ||||||
Klubové informace | |||||||
Konec hráčské kariéry | |||||||
Pozice | Fotbalový obránce (1991–2010) Fotbalový trenér (2012–2019) | ||||||
Mládežnické kluby | |||||||
| |||||||
Profesionální kluby | |||||||
| |||||||
Reprezentace | |||||||
| |||||||
Trenérská kariéra*** | |||||||
| |||||||
Úspěchy | |||||||
→ Šipka znamená hostování hráče v daném klubu. *** Trenérské působení aktuální k 11. 07. 2022 | |||||||
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Nejdéle působil v Římě. Za osm let zde vyhrál dvakrát Italský pohár (2006/07 a 2007/08) a jeden italský superpohár (2007). Ale největší úspěchy slavil v Miláně, kde působil čtyři roky. Vyhrál dva tituly (1993/94, 1995/96), také italské superpoháry (1993, 1994) a po jedné trofeji v LM (1993/94), Superpohár UEFA 1994.
Hrál i za španělský klub Real Madrid. I s ním vyhrál ligu (1996/97) i španělský superpohár (1997) a také LM (1997/98) a Interkontinentální pohár 1998.
Za reprezentaci Itálie odehrál 57 utkání a vstřelil čtyři branky. byl na MS (2002) a dvakrát na ME (2004 a 2008). Má dvě zlaté medaile z Mistrovství Evropy U21 (1994 a 1996)
Po skončení fotbalové kariéry se stal trenérem. V letech 2012 až 2014 dělal asistenta u ruské reprezentace, kterou vedl Capello. V letech 2017 až 2019 byl hlavním trenérem Albánie.
Jeho matka je Češka, která se jako velmi mladá provdala do Itálie. Sportu holdovala i ona, hrála závodně basketbal, takže Christian má geny po ní. Vztah k Česku má, protože vlastní v Praze byt.[1]
První utkání v nejvyšší lize odehrál v posledním kole v sezoně 1991/92 v dresu Janova, odkud přišel v roce 1990. V následující sezoně odehrál již 30 utkání a vstřelil tři branky. Což z něj udělalo velmi perspektivního hráče.
Jako velmi talentovaný obránce se ve věku 20 let stal posilou Milána. Stál 9,5 miliard lir + hráč Roberto Lorenzini.[2] Prosazoval se velmi rychle na pozici pravého obránce, kde vystřídal Tassottiho. V klubu strávil tři a půl sezony a vyhrál dva tituly (1993/94, 1995/96), též dva italské superpoháry (1993, 1994) a po jedné trofeji v LM (1993/94) a Superpohár UEFA 1994. Z klubu odešel v lednu 1997 po nevydařené LM 1996/97 a hlavně kvůli rozepři s trenérem Sacchim.[3]
Klub jej koupil za 8 miliard lir [4] a stal se prvním italským fotbalistou v klubu. V klubu se setkal s trenérem Capellem, který jej vedl v Miláně. V klubu působil dva a půl let a získal jeden titul (1996/97) i Španělský superpohár (1997), ale opět i trofej v LM 1997/98).
Dne 1. července 1999 byl prodán za 18 miliard lir do Interu, kde si jej vyžádal nový trenér Marcello Lippi.[5] S klubem obsadil v sezoně 1999/00 2. místo a prohrál finále v italském poháru. Během jednoho ligového utkání když seděl na lavičce, jej trenér požádal aby se šel připravit k utkání. To se ale nestalo a mezi trenérem a hráčem se vztah zhoršil.[6]
V srpnu 2000 odešel na roční hostování do anglického klubu Chelsea, kde vyhrál Anglický superpohár (2000). Jenže vydržel zde do ledna 2001 a po 8 utkání odešel do Monaka nejprve na hostování a posléze jej klub koupil. Jenže ve Francii zůstal krátce. A tak po 14 utkání odehraných v Monaku odešel zpět do Itálie, ale již do Říma.
Do věčného města přišel nejprve na hostování, ale po dobře odehrané sezoně se kluby domluvily na prodeji za 10 milionů Euro.[7] Za vlky odehrál během osmy let celkem 315 utkání a vstřelil 31 branek. Nejlepší sezonu odehrál 2006/07 když odehrál 50 utkání a vstřelil 8 branek. S klubem vyhrál dvakrát italský pohár (2006/07, 2007/08) a jednou italský superpohár (2007). V lednu 2009 se před jedním ligovým utkáním dozvěděl, že nebude zařazen do utkání. Odmítl sedět na lavičce a odešel na tribunu.[8][9] To se nelíbilo vedení i trenérovi a vyřadili jej ze soupisky. Po týdnu se hráč omluvil[10] a byl do soupisky přiřazen zpět. Po sezoně mu smlouva končila a nebyla mu prodloužena.
Posledním jeho angažmá bylo v Parmě. Po 19 utkání se v únoru 2010 rozhodl z osobních důvodů ukončit smlouvu s klubem.[11] Poté v létě ve věku 37 let ukončil kariéru.[12]
Sezóna | Klub | Liga | Ligové poháry | Kontinentální poháry | Celkem | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Soutěž | Zápasy | Góly | Soutěž | Zápasy | Góly | Soutěž | Zápasy | Góly | Zápasy | Góly | ||
1991/92 | Janov | Serie A | 1 | 0 | IP | 0 | 0 | UEFA | 0 | 0 | 1 | 0 |
1992/93 | Serie A | 30 | 3 | IP | 0 | 0 | - | 0 | 0 | 30 | 3 | |
1993/94 | Milán [14] | Serie A | 19 | 2 | IP+IS | 3+0 | 0 | LM+ES+IP | 7+2+1 | 1+0+0 | 32 | 3 |
1994/95 | Serie A | 28 | 2 | IP+IS | 4+0 | 0 | LM+ES+IP | 10+1+1 | 2+0+0 | 44 | 4 | |
1995/96 | Serie A | 29 | 5 | IP | 2 | 0 | UEFA | 7 | 0 | 38 | 5 | |
1996/97 | Serie A | 13 | 0 | IP+IS | 1+0 | 0 | LM | 6 | 0 | 20 | 0 | |
1997 | Real Madrid | Primera División | 19 | 2 | ŠP | 2 | 0 | - | 0 | 0 | 21 | 2 |
1997/98 | Primera División | 23 | 1 | ŠP+ŠS | 2+1 | 0 | LM | 8 | 1 | 34 | 2 | |
1998/99 | Primera División | 31 | 0 | ŠP | 2 | 0 | LM+ES+IP | 9+1+1 | 2+0+0 | 44 | 2 | |
1999/00 | Inter | Serie A | 26 | 1 | IP | 5 | 0 | - | 0 | 0 | 31 | 1 |
2000/01 | Chelsea | Premier League | 8 | 0 | AP+ALP+AS | 0 | 0 | UEFA | 2 | 1 | 10 | 1 |
2001 | Monaco | Division 1 | 9 | 3 | FP+FLP | 1+4 | 0 | LM | 0 | 0 | 14 | 3 |
srpen 2001 | Division 1 | 5 | 0 | - | 0 | 0 | - | 0 | 0 | 5 | 0 | |
2001/02 | Řím | Serie A | 31 | 1 | IP | 4 | 2 | LM | 4 | 1 | 39 | 3 |
2002/03 | Serie A | 29 | 1 | IP | 6 | 0 | LM | 11 | 0 | 46 | 1 | |
2003/04 | Serie A | 24 | 2 | IP | 2 | 0 | UEFA | 3 | 0 | 29 | 2 | |
2004/05 | Serie A | 26 | 0 | IP | 4 | 0 | LM | 3 | 0 | 33 | 0 | |
2005/06 | Serie A | 36 | 3 | IP | 6 | 0 | UEFA | 9 | 2 | 51 | 5 | |
2006/07 | Serie A | 34 | 5 | IP+IS | 6+1 | 2+0 | LM | 9 | 1 | 50 | 8 | |
2007/08 | Serie A | 27 | 5 | IP+IS | 5+1 | 0 | LM | 6 | 1 | 39 | 6 | |
2008/09 | Serie A | 22 | 3 | IP+IS | 1+0 | 0 | LM | 5 | 2 | 28 | 5 | |
2009/10 | Parma | Serie A | 19 | 1 | IP | 1 | 0 | - | 0 | 0 | 20 | 1 |
Celkově | 489 | 40 | - | 64 | 4 | - | 106 | 14 | 659 | 58 |
Za Itálii do 21 let hrál v letech 1992 až 1996 a vyhrál dva turnaje na ME 21 (1994, 1996). Při posledním turnaji dělal kapitána. Poté odcestoval na OH 1996, ale neodehrál tam žádné utkání.
Za reprezentaci odehrál 57 utkání a vstřelil čtyři branky. První utkání odehrál ve věku 21 let 7. září 1994 proti Slovinsku (1:1).[15] Trenéři Sacchi, Maldini i Zoff jej nominovali na kvalifikační utkání na velké turnaje v období 1995 až 2000, jenže nikdy se nedostal do finální soupisky pro šampionát. Až Trapattoni jej nominoval na MS 2002 a také na ME 2004. U obou turnajích odehrál všechna utkání. Po nástupu trenéra Lippiho již nedostal pozvánku do reprezentace.
Až když se stal trenérem Donadoni, opět se stal součástí výběru a dostal se i do nominace na ME 2008. Zde také odehrál všechna utkání a vstřelil i branku. Vstřelil ji když měl 35 let, 2 měsíce a 1 den, címž se stal do roku 2019 (překonal jej Fabio Quagliarella) nejstarším střelcem v Itálské reprezentace.[16] Po turnaji se rozhodl ukončit reprezentační kariéru.
Reprezentace | Rok | Zápasy | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Fáze turnaje | Datum | Soupeř | Odehraných minut | Vstřelené branky | Výsledek | ||
![]() |
OH 1996 | Neodehrál žádné ze 3 utkání | |||||
MS 2002 | 1 zápas ve skupině | 3. 6. | ![]() | 90 | 0 | 2:0[17] | |
2 zápas ve skupině | 8. 6. | ![]() | 90 | 0 | 1:2[18] | ||
3 zápas ve skupině | 13. 6. | ![]() | 63 | 0 | 1:1[19] | ||
Osmifinále | 18. 6. | ![]() | 120 | 0 | 1:2 v (prodl.)[20] | ||
ME 2004 | 1 zápas ve skupině | 14. 6. | ![]() | 90 | 0 | 0:0[21] | |
2 zápas ve skupině | 18. 6. | ![]() | 90 | 0 | 1:1[22] | ||
3 zápas ve skupině | 22. 6. | ![]() | 90 | 0 | 2:1[23] | ||
ME 2008 | 1 zápas ve skupině | 9. 6. | ![]() | 90 | 0 | 0:3[24] | |
2 zápas ve skupině | 13. 6. | ![]() | 90 | 1 | 1:1[25] | ||
3 zápas ve skupině | 17. 6. | ![]() | 90 | 0 | 2:0[26] | ||
Čtvrtfinále | 22. 6. | ![]() | 120 | 0 | 0:0 (2:4 na pen.)[27] | ||