český poslanec Českého zemského sněmu a úředník From Wikipedia, the free encyclopedia
Anton F. Jahnel (1. května 1825 Šváby[1] – 20. dubna 1896 Liberec[2])[3][4][5] byl rakouský a český státní úředník a politik německé národnosti, v 2. polovině 19. století poslanec Českého zemského sněmu.
Anton Jahnel | |
---|---|
Anton Jahnel | |
Poslanec Českého zemského sněmu | |
Ve funkci: 1869 – 1881 | |
Stranická příslušnost | |
Členství | Ústavní strana |
Narození | 1. května 1825 Šváby ![]() |
Úmrtí | 20. dubna 1896 (ve věku 70 let) Liberec ![]() |
Děti | Ida Maksa-Segalla |
Alma mater | Karlo-Ferdin. univ. |
Commons | Anton Jahnel |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Vystudoval gymnázium v Litoměřicích a pak práva na Karlo-Ferdinandově univerzitě v Praze, kde mezi jeho spolužáky patřili pozdější čelní rakouští a českoněmečtí politici jako Anton von Banhans nebo Franz Schmeykal. Působil pak jako státní úředník na Istrii, později v severních Čechách (Jablonec a Tanvald). Působil také v České Lípě a Mimoni. Od roku 1854 nastoupil do služeb města Liberec, kde se později stal magistrátním radou. V roce 1867 napsal knihu Chronik der Preussischen Invasion, která popisovala události během prusko-rakouské války z předchozího roku. Do penze odešel v dubnu 1887.[3][4]
V 60. letech 19. století se zapojil i do zemské politiky. V září 1869 byl v doplňovacích volbách místo Franze Siegmunda zvolen na Český zemský sněm za městskou kurii (obvod Liberec).[6] Mandát obhájil za týž obvod i ve volbách roku 1870,[7] volbách roku 1872[8] a volbách roku 1878.[9] K roku 1878 se uvádí jako člen takzvané Ústavní strany (liberálně a centralisticky orientovaná, odmítající federalistické aspirace neněmeckých etnik).[10] Na sněmu setrval do roku 1881.[4]
Profiloval se jako odborník na samosprávní a školské otázky. V roce 1880 byl zpravodajem sněmu při projednávání jazykových nařízení.[4]