český šlechtic a politik From Wikipedia, the free encyclopedia
Richard Maria Karel hrabě Clam-Martinic (12. března 1832, Svätý Jur[1] nebo Vídeň[2] nebo Smečno[3][4][pozn. 1] – 15. listopadu 1891, Smečno[6][3][7]) byl rakouský a český šlechtic z rodu Clam-Martiniců. Působil jako politik, ve 2. polovině 19. století byl poslancem rakouské Říšské rady.
Richard hrabě z Clam-Martinic | |
---|---|
Doživotní člen rakouské Panské sněmovny | |
Ve funkci: 2. června 1889 – 15. listopadu 1891 | |
Panovník | František Josef I. |
Poslanec Říšské rady | |
Ve funkci: 1879 – 1888 | |
Panovník | František Josef I. |
Poslanec Českého zemského sněmu | |
Ve funkci: 1883 – 1891 | |
Panovník | František Josef I. |
Ve funkci: 1870 – 1872 | |
Panovník | František Josef I. |
Ve funkci: 1867 – 1867 | |
Panovník | František Josef I. |
Stranická příslušnost | |
Členství | Český klub (Strana konzervativního velkostatku) |
Narození | 12. března 1832 Svätý Jur[1] nebo Vídeň[2] ![]() |
Úmrtí | 15. listopadu 1891 (ve věku 59 let) Smečno ![]() |
Místo pohřbení | Kaple Clam-Martiniců ve Smečně |
Titul | ![]() |
Choť | (1860) Louisa z Bombellesu (1836–1921) |
Rodiče | Karel Jan z Clam-Martinic (1792–1840) a Karolína Selina z Meade-Guilfortu (1797–1872) |
Děti | 1. Margarethe (1861–1936) 2. Heinrich (1863–1932) 3. Gottfried (1864–1935) 4. Maria, provd. Lederer-Trattnern (1871–1946) |
Příbuzní | Jiří Richard z Clam-Martinic (vnuk) |
Ocenění | rytíř Řádu zlatého rouna (1891) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Sloužil v rakouské armádě. Roku 1856 nastoupil jako rytimistr k 2. husarskému regimentu velkoknížete Mikuláše. Potom byl povolán jako adjutant k císařskému dvoru. 14. dubna 1860 byl povýšen na majora. V roce 1861 byl přidělen k 1. kyrysnickému regimentu. 13. srpna 1863 byl povýšen na nadporučíka. Roku 1865 odešel z armády v hodnosti plukovníka.[7]
Spravoval statky Rtišovice a Smečno.[3] V Horních Rakousích mu patřila panství Klam, Arbing a Außernstein.[7] Od roku 1859 měl titul komořího, v roce 1891 získal Řád zlatého rouna.[3] 5. června 1884 získal titul tajného rady.[7]
Byl veřejně a politicky činný. V zemských volbách v lednu 1867 se stal poslancem Českého zemského sněmu. Reprezentoval velkostatkářskou kurii, nesvěřenecké velkostatky.[8] Na sněm se vrátil v zemských volbách v roce 1870.[9] A pak znovu až ve volbách v roce 1883.[10] Mandát obhájil ve volbách v roce 1889.[11] Poslancem byl až do své smrti roku 1891.[12] Zastupoval Stranu konzervativního velkostatku, která byla federalisticky orientována a podporovala české státoprávní aspirace.[11] Patřil mezi hlavní postavy české konzervativní šlechty.[7] Do popředí se dostal zejména v roce 1887, kdy zemřel jeho bratr Jindřich Jaroslav Clam-Martinic, jenž od 60. let 19. století politicky vedl českou šlechtu.[13]
Byl i poslancem Říšské rady (celostátního parlamentu Předlitavska), kam nastoupil ve volbách roku 1879 za kurii velkostatkářskou v Čechách. Mandát zde obhájil ve volbách roku 1885. Rezignaci oznámil na schůzi 24. října 1888.[14] Od roku 1883 zastával funkci místopředsedy sněmovny.[7] Ve volebním období 1879–1885 se uvádí jako hrabě Richard Clam-Martinic, c. k. tajný rada, první místopředseda Poslanecké sněmovny Říšské rady a statkář, bytem Rtišovice.[15] Politicky se po volbách v roce 1879 uvádí jako konzervativec.[16]
Po volbách v roce 1879 se na Říšské radě připojil k Českému klubu (jednotné parlamentní zastoupení, do kterého se sdružili staročeši, mladočeši, česká konzervativní šlechta a moravští národní poslanci).[17] Jako člen parlamentního Českého klubu se uvádí i po volbách v roce 1885.[18] Po jistou dobu zastával funkci místopředsedy tohoto klubu.[7]
Od 2. června 1889 byl doživotním členem Panské sněmovny (nevolená horní komora Říšské rady).[7] V lednu 1890 patřil mezi přední české vyjednavače v rámci tzv. punktací (pokus o česko-německé vyrovnání v Čechách).[7]
Zemřel v listopadu 1891 po krátké nemoci na následky zápalu plic.[7]
Jeho synem byl Heinrich Clam-Martinic, který za první světové války krátce působil jako ministerský předseda Předlitavska.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.