římská jáhenka a šlechtična From Wikipedia, the free encyclopedia
Olympiada diakonisa – známá také jako svatá Olympiada nebo Olympiada Mladší,[1] aby se odlišila od své tety stejného jména (řecky Ὀλυμπιάς, někdy mezi lety 361 a 368 – 25. července 408), po níž byla pojmenována, byla křesťanská římská aristokratka řeckého původu.
Svatá Olympiada diakonisa | |
---|---|
![]() | |
Narození | 368 Konstantinopol |
Úmrtí | 25. července 408 (ve věku 39–40 let) Nikomédie |
Svátek | 25. červenec |
Uctívána církvemi | pravoslavná církev; římskokatolická církev |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Svatá Olympiada byla dcerou rétora Anicia Secunda a po matce byla vnučkou známého eparcha Eulaliose (ten je zmíněn v životě svatého Mikuláše).[2] Její otec (v pramenech nazývaný Secundus nebo Selencus) byl říšským hrabětem; jeden z jejích předků byl římský konzul Flavius Ablabius a byl také pretoriánským prefektem Východu.[3] Její strýc z matčiny strany byl rétor Calliopius z Antiochie, který sloužil jako grammaticus a pomocný učitel u rétora a historika Libania. Později působil jako úředník za římských císařů Konstantina II. a Juliána Apostaty. Matka Olympiady byla před sňatkem s Aniciem Secundem provdána za arménského císaře Arsaka II. a ovdověla.[3]
Její rodiče zemřeli, když byla Olympiada ještě docela mladá, a zanechali jí obrovský majetek. V roce 384 nebo 385 se provdala za konstantinopolského prefekta Nebridia. Svatý Řehoř Naziánský, který opustil Konstantinopol v roce 381, byl na svatbu pozván, ale napsal dopis omlouvající jeho nepřítomnost a poslal nevěstě báseň.[4] Nebridius po dvou letech zemřel a Olympiada zůstala bezdětnou vdovou. Všechny nové nabídky k sňatku vytrvale odmítala a rozhodla se věnovat službě Bohu a dobročinným skutkům.[3]
Patriarcha Nektarios (381-397) jmenoval Olympiadu diakonkou. Světice vykonávala svou službu čestně a bezúhonně. Po jejím ovdovění pověřil císař správcem jejího majetku městského prefekta, ale v roce 391 jí správu nad majetkem vrátil. Olympiada postavila vedle hlavního konstantinopolského chrámu monastýr, do něhož se spolu s ní uchýlili tři příbuzní a velké množství dívek, aby se zasvětili službě Bohu.[3]
Po svém jmenování konstantinopolským patriarchou se Jan Zlatoústý stal duchovním vůdcem Olympiady, která se zcela podřídila jeho vedení a dala mu k dispozici velké částky na náboženské a charitativní účely. Své dobrodiní církvím a chudým rozšířila i do nejvzdálenějších oblastí říše. Poté, co byl Jan vyhnán, Olympiada ho všemožně podporovala a zůstala jeho věrnou učednicí, přičemž odmítla vstoupit do společenství s jeho nezákonně jmenovaným nástupcem. Jan ji povzbuzoval a vedl svými dopisy, kterých se dochovalo sedmnáct[4] – ty jsou krásnou památkou na ušlechtilé srdce, duchovní dceru velkého patriarchy.[3]
Svatá Olympiada poskytovala velkou pomoc hierarchům[5] přicházejícím do Konstantinopole: Amfilochius z Ikonia, Onesimus z Pontu, Řehoř Theolog, Petr ze Sebasty – bratr svatého Basila Velikého, Epifanius z Kypru, a všem se věnovala s velkou láskou. Své bohatství nepovažovala za své, ale za Boží, a rozdávala je nejen dobrým lidem, ale i jejich nepřátelům.[2] Řehoř z Nyssy, další bratr Basila Velikého, na její přání vytvořil své Homilie na Velepíseň.[4]
Světice štědře přispívala také chrámům, monastýrům, hospicům a útulkům pro utlačované a bezdomovce.[2] Mezi její dobré skutky patřila také stavba nemocnice a sirotčince a péče o mnichy, kteří byli odvedeni do vyhnanství z mnišské Nitrie v Egyptě, které alexandrijský patriarcha Theofil nespravedlivě vyhnal. Její vytrvalá podpora Jana Zlatoústého vedla v roce 404 také k jejímu vyhnanství. Poté, co přišla o svůj dům, žila do konce života v Nikomédii a po dlouhé nemoci zemřela 25. července 408.
Během konstantinopolského povstání Níká v roce 532 byl zničen monastýr svaté Olympiady a přilehlý chrám. Císař Justinián jej nechal obnovit a igumenka Sergia do něj přenesla ostatky zakladatelky ze zničeného chrámu svatého apoštola Tomáše, kde byla pohřbena. O tomto přenesení máme zprávu od samotné Sergie.[3]
Svaté Olympiadě patří socha mezi sto čtyřiceti sochami svatých v kolonádě na Svatopetrském náměstí v Římě.[6]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.