sídlo v Kirovohradské oblasti na Ukrajině From Wikipedia, the free encyclopedia
Kropyvnyckyj (ukrajinsky Кропивницький, Kropyvnyckyj) je město (do července 2020 město oblastního významu) ve střední Ukrajině; leží na řece Inhul nedaleko jejího prameniště. Je centrem Kirovohradské oblasti. V roce 2010 zde žilo 244 000 obyvatel, v roce 2022 už méně než 220 tisíc.[1] Původním názvem Jelizavetgrad, byl založen během vlády ruské carevny a imperátorky Alžběty (Jelizavety) Petrovny (dcery Petra Velikého). Od roku 1939 se nazýval Kirovograd, ukrajinsky Kirovohrad (po sovětském komunistickém politikovi Sergeji Kirovovi), než byl roku 2016 přejmenován na současný název na počest ukrajinského předválečného literáta Marka Kropyvnyckého. Správní oblasti ovšem zůstal název původní.
Kropyvnyckyj Кропивницький | |
---|---|
![]() sídlo městské rady | |
Poloha | |
Souřadnice | 48°30′37″ s. š., 32°16′ v. d. |
Nadmořská výška | 124 m n. m. |
Časové pásmo | UTC+02:00 (standardní čas) UTC+03:00 (letní čas) |
Stát | ![]() |
Oblast | Kirovohradská |
Rajón | Kropyvnycký |
Administrativní dělení | 2 městské rajóny: Fortečnyj, Podilskyj |
![]() ![]() Kropyvnyckyj | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 103 km² |
Počet obyvatel | 219 676 (2022) |
Hustota zalidnění | 2 132,8 obyv./km² |
Etnické složení | Ukrajinci (86 %), Rusové a další |
Náboženské složení | Pravoslavní |
Správa | |
Starosta | Volodymyr Puzakov |
Vznik | 1754 |
Oficiální web | www |
Telefonní předvolba | +380 522 |
PSČ | 25000–490 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Tato oblast byla po mnoho staletí obývána ukrajinskými kozáky, založili zde osady Kuščyvka, Zavadivka a Velyka Balka, které se později staly městskými částmi [2] [3].
Historie Kropyvnyckého začíná založením pevnosti svaté Alžběty, kterou postavili ukrajinští kozáci (1390 mužů) v roce 1754 na ochranu Nového Srbska na příkaz carevny Alžběty I. Petrovny. Kozáci dokončili hlavní práce za čtyři měsíce, od června do října 1754. Během prací zemřelo 72 Ukrajinců, 233 jich onemocnělo a 855 uprchlo do Siče [4] [5]. Pevnost hrála důležitou roli v nových zemích, které Rusko získalo po Bělehradské mírové smlouvě v roce 1739. V roce 1764 získala osada status centra provincie, roku 1784 se stala okresním městem. Přitom byla přejmenována na Jelizavetgrad.
Pevnost sv. Alžběty se zúčastnila bojů pouze jednou. Stalo se tak během rusko-turecké války (1768–1774), jejíž první část začala v roce 1769 tažením krymského chána Kirima Gireje na Ukrajinu. Dne 4. ledna jím vedená turecko-tatarská armáda o síle 70 000 mužů překročila hranici a 7. ledna se zastavila u pevnosti, kde se s posádkou a místními obyvateli ukrýval generál Isakov. Krymští nájezdníci plenili okolní vesnice a zotročovali místní obyvatele, ale obránci města tatarské útoky úspěšně odrazili a útočníky zahnali. To bylo poslední tažení krymských Tatarů na Ukrajině[6].
Po roce 1775 pevnost sv. Alžběty definitivně ztratila svůj obranný význam. V roce 1784 byla pevnost zlikvidována a veškeré dělostřelectvo bylo převezeno do Chersonu. Pevnost byla odzbrojena postupně během několika let. V roce 1794 zde bylo ještě uloženo 162 děl, která sloužila 277 střelcům. Děla a dělostřelecká munice se převážely do pohraničních měst, hlavně do Chersonu. V dubnu 1795 bylo 5 děl odesláno do Novomyrhorodu. V bývalé pevnosti se dochovala pouze dvě děla – jsou instalována na kamenných podstavcích u bývalé hlavní brány.
K úplnému zrušení statutu pevnosti došlo 15. března 1805. Posádka byla rozpuštěna, ale v kasárnách dlouhá léta sídlil prapor vojska (tři roty). Jeho obrys se stal erbem města[7].
V 19. století náleželo město do Chersonské gubernie a ke konci století procházelo rychlým rozvojem. Od roku 1939, kdy bylo přejmenováno na Kirovohrad, je centrem Kirovohradské oblasti.
Pevnost byla založena při křižovatce obchodních cest, a stala se tak významným obchodním střediskem. Měla právo čtyřikrát do roka pořádat trh. Tyto trhy navštěvovali obchodníci z celé Ruské říše i jiných zemí (obzvláště z Řecka).
Město se stalo místem jednoho z prvních pogromů po smrti Alexandra II. Roku 1882 zde bylo založeno první profesionální ukrajinskojazyčné divadlo.
V letech 1897–1941 zde fungovala tramvajová doprava, později nahrazená trolejbusy.
Za sovětsko-ukrajinské války v roce 1920 zde byla již potřetí nastolena sovětská moc[8].
Během Hladomoru a čistek zemřelo 2238 obyvatel města[9][10].
Za druhé světové války bylo město od 5. srpna 1941 okupováno nacistickým Německem. Následně bylo 8. ledna 1944 opět dobyto sovětskými vojsky.
Dva roky po začátku ruské agrese na východě Ukrajiny bylo město přejmenováno na počest zakladatele prvního ukrajinského profesionálního divadla, které ve městě vzniklo, Marka Kropyvnyckého[11].
Během ruské invaze na Ukrajinu začalo město trpět pravidelným ostřelováním ze strany ruské armády[12].
Kropyvnyckyj v průběhu své historie několikrát změnil jméno:
Kropyvnyckyj je oblastním městem a průmyslovým centrem. Působí zde technická univerzita. Sídlí tu také známá továrna na vodku Artemida. Kropyvnyckyj leží na mezinárodní silnici E50 vedoucí z Francie přes Prahu, Užhorod, Ternopil, Umaň a Dnipro do Ruska a na železniční trati Pomična – Znamjanka, která je součástí hlavního tahu Oděsa – Charkov/Dnipro. Městská hromadná doprava je zajišťována trolejbusy (od roku 1967), autobusy a maršrutkami.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.