americký biochemik From Wikipedia, the free encyclopedia
John Howard Northrop (5. července 1891 Yonkers – 27. května 1987 Wickenburg) byl americký biochemik, který v roce 1946 spolu s Jamesem Sumnerem a Wendellem Stanleyem získal Nobelovu cenu za chemii za „přípravu enzymů a virových proteinů v čisté formě“.[1] Byl emeritním profesorem na Kalifornské univerzitě v Berkeley.
John Howard Northrop | |
---|---|
![]() | |
Narození | 5. července 1891 Yonkers, New York, USA |
Úmrtí | 27. května 1987 (ve věku 95 let) Wickenburg, Arizona, USA |
Národnost | Spojené státy americké |
Alma mater | Kolumbijská univerzita |
Pracoviště | Kalifornská univerzita v Berkeley Kolumbijská univerzita Rockefellerova univerzita |
Obor | biochemie |
Známý díky | výzkum enzymů |
Ocenění | Nobelova cena za chemii (1946) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
V roce 1915 získal Ph.D. v chemii na Kolumbijské univerzitě. Během první světové války se věnoval výrobě acetonu a ethanolu přes kvašení. To ho dovedlo ke studiu enzymů.
V roce 1929 izoloval a krystalizoval pepsin[2] a určil, že je to bílkovina. V roce 1938 jako první izoloval a krystalizoval bakteriofága (vir napadající bakterie) a zjistil, že je to nukleoprotein. Izoloval a krystalizoval i několik dalších enzymů.
Mezi lety 1916 a 1961 byl zaměstnán na Rockefellerově univerzitě. V roce 1949 se stal profesorem bakteriologie a později biofyziky na Kalifornské univerzitě v Berkeley.[3]
V roce 1917 se oženil s Louise Walker, se kterou měl dvě děti: Johna, oceánografa, a Alice, která si vzala laureáta Nobelovy ceny Fredericka Robbinse. V roce 1987 spáchal sebevraždu.[4]