vévoda z Leuchtenbergu From Wikipedia, the free encyclopedia
Jiří Maximilianovič z Leuchtenbergu (29. února 1852, Petrohrad – 16. května 1912, Paříž), také známý jako Georgij Romanovski nebo Georges de Beauharnais, byl nejmladší syn Maximiliana de Beauharnais a jeho manželky, ruské velkokněžny Marie Nikolajevny.
Jiří Maximilianovič z Leuchtenbergu | |
---|---|
kníže Romanovský vévoda z Leuchtenbergu | |
![]() | |
Narození | 29. února 1852 Petrohrad, Ruské impérium |
Úmrtí | 16. května 1912 Paříž, Francie |
Manželky | Tereza Petrovna Oldenburská Anastázie Černohorská |
Potomci | Alexandr Georgijevič z Leuchtenbergu Sergej Georgijevič z Leuchtenbergu Elena Georgijevna z Leuchtenbergu |
Rod | Beauharnais |
Otec | Maximilian de Beauharnais |
Matka | Marie Nikolajevna Ruská |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jiřího otec Maximilian de Beauharnais v roce 1839 odcestoval do Petrohradu, kde získal ruku velkokněžny Marie Nikolajevny, nejstarší dcery ruského cara Mikuláše I. Maximilianovi byl následně udělen titul císařská Výsost. Jelikož byl Jiří syn ruské velkokněžny a šlechtice povýšeného na ruského knížete Romanovského, bylo s ním jednáno jako s pokrevním princem, stejně tak i s jeho sourozenci. Všichni nesli oslovení císařská Výsost.
Po smrti jejich otce v roce 1852 se velkokněžna Marie morganaticky provdala za hraběte Grigorije Stroganova. Vzhledem k tomu, že toto manželství bylo utajeno před jejím otcem carem Mikulášem I. (a její bratr car Alexandr II. nemohl sňatek dovolit a raději předstíral nevědomost), byla Maria nucena odejít do zahraničí. Alexandr však se svou sestrou soucítil a měl pro ni pochopení, a tak věnoval zvláštní pozornost jejím dětem z prvního manželství, které žily v Petrohradu bez matky.
12. května 1879 se sedmadvacetiletý Jiří oženil s Terezou Petrovnou, nejmladší dcerou oldenburského vévody Petra a jeho manželky Terezy Nasavsko-Weilburské. Terezin starší bratr Alexandr se v roce 1868 oženil s Jiřího sestrou Evženií. Terezin dědeček byl ženat s velkokněžnou Kateřinou Pavlovnou, dcerou cara Pavla I. Ruského a jejich potomci vyrůstali v Rusku, až se plně "rusianizovali", stejně jako Jiřího vlastní rodina. Tereza tak, navzdory svému německému titulu, vyrostla v Rusku, stejně jako před ní její otec. Byla vždy považována za součást ruské carské rodiny.
Jiří a Tereza spolu měli jednoho syna:
V červenci 1881 pořádala britská záložní eskadra v Kronštadtu zábavu na palubě HMS Hercules. Oběda se zúčastnili Tereza a její manžel, car s carevnou a další významné osobnosti ruské a německé královské rodiny. O dva roky později, 19. dubna 1883, zasáhla pár tragédie, když Tereza v Petrohradu zemřela.
ve Smolném institutu v Petrohradu byly pod přímou ochrannou carevny Marie Fjodorovny vzdělávány dvě černohorské princezny, Milica a Anastázie. Zůstaly v klášteře rok poté, co dokončily své vzdělání, a staly se velmi populárními tím, že se bavily ve společnosti. Obě dívky brzy padly do oka dvěma členům ruské císařské rodiny: Petru Nikolajeviči a Jiřímu.
16. dubna 1889 se sedmatřicetiletý Jiří šest let po Terezině smrti v Sergejevsku oženil s o šestnáct let mladší princeznou Anastázií Černohorskou. Car Alexandr III. dal Anastázii velkou svatební výbavu, stejně jako značné věno.
Spolu měli manželé dvě děti:
Rodina vlastnila malý statek u Černého moře, kde trávila zimu. Při tamním pobytu v roce 1905 byla rodina svědky vzpoury bitevní lodi Potěmkin. Na jaře rodina přebývala až do léta v petrodvorecké residenci Villa Sergjevskaja Datcha.
Když byl ještě ženatý se svou druhou manželkou, odstěhoval se Jiří ke své francouzské milence, k velkému hněvu morálně založeného cara Alexandra III. Když zjistil, že Jiří tráví prázdniny v pobřežním městě Biarritz v jihozápadní Francii, Alexandr prohlásil: "Princ tedy myje své špinavé tělo ve vlnách oceánu".
Jejich manželství bylo považováno za "prudké a bouřlivé", Jiří ji údajně "urážel a pobuřoval hned od prvního dne jejich manželství". Anastázie dokázala dosáhnout rozvodu 15. listopadu 1906. Různé zdroje připisují Jiřímu, že vypadal dobře, ale byl "hloupý a spíše lítostivý jedinec", ačkoli tyto zprávy kolovaly nejčastěji v souvislosti s jeho druhou ženou, o které se při zařizování rozvodu s Jiřím říkalo, že to chce udělat, protože už nemůže žít s mužem "nesnesitelné hlouposti". Anastázie se později provdala za velkoknížete Nikolaje Nikolajeviče, vnuka cara Mikuláše I. (bratrancem Jiřího a z matčiny synovcem Jiřího první manželky Terezy) a švagra své sestry Milicy. Obě sestry byly v ruské společnosti známé jako "černé nebezpečí", kvůli jejich rodné zemi Černé Hoře, jejich tmavé pleti a zálibě v okultismu.
V roce 1901 se úmrtími a morganatickými sňatky svých starších bratrů Jiří stal hlavou ruské větve rodu Beauharnais. Na přelomu dvacátého století, když byl stále ženatý s Anastázií, byl Jiří považován za možného nástupce bezdětného srbského krále Alexandra. Alexandr byl svržen a zavražděn při vojenském převratu a jeho následníkem se stal Petr I. Karađorđević.
Jiří po svém otci zdědil velkou sbírku maleb, soch a dalších uměleckých prací, kterou si s sebou Maximilian vzal z Mnichova do Petrohradu, když se ženil s velkokněžnou Marií Nikolajevnou. Jiří zemřel 16. května 1912 ve věku 60 let v Paříži a byl pohřben ve velkoknížecím mauzoleu v Petropavlovské pevnosti v Petrohradu.
Jiří byl jediný z bratrů, který uzavřel dynastické manželství. Protož však ani jeden jeho syn neměl manželské potomky, bavorský titul vévody z Leuchtenbergu v roce 1974 zanikl.
Jiří se objevuje jako postava v Bílé noci Petrohradu, napsané jeho příbuzným Michalem Řeckým a Dánským.
Francis V. de Beauharnais | ||||||||||||
Alexandre de Beauharnais | ||||||||||||
Marie Anne Henriette Françoise Pyvart de Chastullé | ||||||||||||
Evžen de Beauharnais | ||||||||||||
Joseph de Tascher | ||||||||||||
Joséphine de Beauharnais | ||||||||||||
Rose des Vergers de Sannois | ||||||||||||
Maximilian de Beauharnais | ||||||||||||
Fridrich Michal Falcko-Zweibrückenský | ||||||||||||
Maxmilián I. Josef Bavorský | ||||||||||||
Marie Františka Falcko-Sulzbašská | ||||||||||||
Augusta Bavorská | ||||||||||||
Jiří Vilém Hesensko-Darmstadtský | ||||||||||||
Augusta Vilemína Marie Hesensko-Darmstadtská | ||||||||||||
Marie Luisa Albertina Leiningensko-Falkenbursko-Dagsburská | ||||||||||||
Jiří Maximilianovič z Leuchtenbergu | ||||||||||||
Petr III. Ruský | ||||||||||||
Pavel I. Ruský | ||||||||||||
Kateřina II. Veliká | ||||||||||||
Mikuláš I. Pavlovič | ||||||||||||
Fridrich II. Evžen Württemberský | ||||||||||||
Žofie Dorota Württemberská | ||||||||||||
Bedřiška Braniborsko-Schwedtská | ||||||||||||
Marie Nikolajevna Ruská | ||||||||||||
Fridrich Vilém II. | ||||||||||||
Fridrich Vilém III. | ||||||||||||
Frederika Luisa Hesensko-Darmstadtská | ||||||||||||
Šarlota Pruská | ||||||||||||
Karel II. Meklenbursko-Střelický | ||||||||||||
Luisa Meklenbursko-Střelická | ||||||||||||
Frederika Hesensko-Darmstadtská | ||||||||||||
V tomto článku byl použit překlad textu z článku George Maximilianovich, 6th Duke of Leuchtenberg na anglické Wikipedii.
Vévoda z Leuchtenbergu | ||
---|---|---|
Předchůdce: Evžen Maximilianovič z Leuchtenbergu |
1901–1912 Jiří Maximilianovič z Leuchtenbergu |
Nástupce: Alexandr Georgijevič z Leuchtenbergu |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.