nizozemská princezna a bývalá vévodkyně z Parmy From Wikipedia, the free encyclopedia
Irene Nizozemská (Irene Emma Elisabeth; * 5. srpna 1939, Baarn, Nizozemsko) je nizozemská princezna, druhé dítě královny Juliány a prince Bernharda.
Princezna Irene | |
---|---|
![]() Princezna Irene v roce 2011 | |
Jiná jména | Irene Emma Elisabeth van Oranje-Nassau, van Lippe-Biesterfeld |
Narození | 5. srpna 1939 (85 let) Soestdijkský palác, Baarn, Nizozemsko |
Alma mater | Univerzita v Utrechtu |
Povolání | aristokratka a tlumočnice |
Nábož. vyznání | Katolická církev |
Choť | Karel Hugo, vévoda Bourbonsko-Parmský (1964 - r. 1981) |
Děti | Karel; Margarita; Jaime a Carolina |
Rodiče | Juliána Nizozemská, Bernhard Lipsko-Biesterfeldský |
Rod | Oranžsko-Nasavští |
Příbuzní | Beatrix Nizozemská, Margriet Nizozemská a Christina Nizozemská (sourozenci) Prince Hugo de Bourbon de Parme[1], Princess Luisa, Marquise of Castell'Arquato[1], Princess Cecilia, Countess of Berceto[1] a Prince Carlos, Prince of Piacenza[1] (vnoučata) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
V roce 1964 konvertovala ke katolicismu a na katolickém obřadu v Římě se provdala za prince Karla Huga Bourbonsko-Parmského, čímž ztratila své místo v linii následnictví na trůn. V roce 1981 se rozvedli.[2] Angažovala se v protijaderných kampaních.
Narodila se 5. srpna 1939 v Soestdijkském paláci. V době jejího narození byla válka jednoznačnou možností, ale protože její rodiče doufali v mírové řešení, rozhodli se pojmenovat svou novou dceru po Eiréné, řecké bohyni míru.[3] Má tři sestry, z nichž nejstarší je bývalá nizozemská královna, princezna Beatrix Nizozemská; dvě mladší jsou princezna Margriet a zesnulá princezna Christina.[4][5]
Kvůli invazi nacistického Německa do Nizozemska během druhé světové války uprchla nizozemská královská rodina nejprve do Spojeného království. Irene ještě nebyl ani rok, když byla rodina nucena opustit Nizozemsko; byla pokřtěna v královské kapli v Buckinghamském paláci v Londýně, přičemž manželka krále Jiřího VI., královna Alžběta, byla jedním z jejích kmotrů. Když rodina opouštěla Nizozemsko, na přístav, kde se naloďovali na britskou válečnou loď, zaútočil německý nálet; jedna z německých bomb explodovala 200 metrů od rodiny. Irene byla umístěna do plynotěsného nosiče, aby byla chráněna před nebezpečnými plyny.[6][7]
Když začal londýnský Blitz, princezna Juliána a její dcery znovu odletěly, tentokrát do exilu v kanadské Ottawě, kde se narodila její mladší sestra Margriet a kde Irene navštěvovala veřejnou školu v Rockcliffe Park.[8] Jako teenagera ji nizozemský tisk nazýval „okouzlující nizozemskou princeznou“. Během války byla nizozemská královská brigáda (formace svobodných nizozemských vojáků, kteří bojovali po boku spojenců) pojmenována po princezně Irene.[9]
Irene, vždy nezávislá osoba, byla nadšená, když od svého otce získala sportovní auto. Irene neměla štěstí; když otevřela kapotu automobilu, všimla si, že vozidlo jen vypadalo jako sportovní vůz, ale mělo motor běžného automobilu. Požádala svého otce o povolení upravit vozidlo na skutečné závodní auto, což princ Bernhard odmítl povolit.[10]
Byla družičkou na svatbě infanta Juana Carlose Španělského a princezny Sofie Řecké v roce 1962.
Studovala na Univerzitě v Utrechtu. Poté odjela do Madridu, aby se naučila španělštinu a byla dostatečně zdatná na to, aby se stala oficiální tlumočnicí.
Během studia španělštiny v Madridu se Irene setkala s Karlem Hugem, vévodou z Parmy, nejstarším synem karlistického uchazeče o španělský trůn Xaviera. V létě roku 1963 princezna Irene tajně konvertovala z protestantismu na katolicismus.[11] Veřejnost i královská rodina se o konverzi poprvé dozvěděli, když se na titulní stránce amsterdamských novin objevila fotografie, na které princezna klečí při přijímání na mši v římskokatolickém kostele jeronymitů (Los Jerónimos) v Madridu.[12] Irenina konverze proběhl rok před oznámením o jejím zasnoubení, ale královská rodina tuto zprávu oficiálně oznámila až v lednu 1964.[13][14] Když unikly zprávy, že je zasnoubená s princem Karlem Hugem (8 1930), vyvolalo to protest a ústavní krizi.[15]
Svatby princezny Irene a prince Karla Huga dne 29. dubna 1964 v kapli Borghese v bazilice Panny Marie Sněžné v Římě v Itálii se nezúčastnil nikdo z nizozemské královské rodiny ani žádný nizozemský diplomatický zástupce.[16] Na slavnostním ceremoniálu také nebyli žádní zástupci španělské vlády; pár si vybral Řím jako místo svatby kvůli jeho neutralitě.[17]
V roce 1980 se Irene a její děti vrátily do Nizozemska. Zapojila se do různých workshopů o osobním rozvoji a snažila se „najít sebe sama“.[18] V letech 1983 a 1985 se veřejně vyslovila proti dalšímu rozmístění raket NATO na velké protijaderné demonstraci v Haagu a dopisem deníku De Volkskrant.[19] Její spojení s přírodou, které podle ní cítila od dětství, se prohloubilo a v roce 1995 vydala knihu Dialog s přírodou.[20]
V roce 1999 koupila farmu poblíž Nieu-Bethesdy v Jihoafrické republice a přeměnila ji na svatyni. V roce 2001 pomohla založit NatuurCollege v Nizozemsku.[21] Je také zakladatelkou organizace NatureWise, která přivádí děti v základních školách v Nizozemsku přímo do kontaktu s přírodou. Princezna je čestným členem budapešťského klubu.[22]
Karel Hugo a Irene mají čtyři děti:[23]
Jméno | Narození | Svatba | Partner | Potomci |
---|---|---|---|---|
Princ Karel, vévoda Parmský | 27. ledna 1970 | Svobodný | Brigitte Klynstra | Karel Hugo Klynstra[24] |
12. června 2010 (civilní)
20. listopadu 2010 (církevní) |
Annemarie Gualthérie van Weezel | Princezna Luisa, markýza z Castell'Arquato
Princezna Cecilia, hraběnka z Barceta Karel, kníže z Piacenzy | ||
Princezna Margarita, hraběnka z Colorna | 13. října 1972 | 19. června 2001 (civilní)
22. září 2001 (církevní) rozvedena 8. listopadu 2006 |
Edwin de Roy van Zuydewijn | |
3. května 2008 (civilní) | Tjalling ten Cate | Julia ten Cate
Paola ten Cate | ||
Princ Jaime, hrabě z Bardi | 13. října 1972 | 3. října 2013 (civilní)
5. října 2013 (církevní) |
Viktória Cservenyák | Princezna Zita Bourbonsko-Parmská
Princezna Gloria Bourbonsko-Parmská |
Princezna Carolina, markýza ze Sala | 23. června 1974 | 21. dubna 2012 (civilní)
16. června 2012 (církevní) |
Albert Brenninkmeijer | Alaïa-Maria Brenninkmeijer
Xavier Brenninkmeijer |
Od rozvodu používá následující jména:
Juliust zur Lippe-Biesterfeld | ||||||||||||
Arnošt II. zur Lippe-Biesterfeld | ||||||||||||
Adelheid Clotilde z Castell-Castellu | ||||||||||||
Bernhard zur Lippe-Biesterfeld | ||||||||||||
Leopold Otto z Wartenslebenu | ||||||||||||
Karoline z Wartenslebenu | ||||||||||||
Mathilde Halbach | ||||||||||||
Bernhard Lippsko-Biesterfeldský | ||||||||||||
Wolfgang Adolf z Crammu | ||||||||||||
Aschwin ze Sierstorpff-Crammu | ||||||||||||
Hedviga z Crammu | ||||||||||||
Armgard ze Sierstorpff-Crammu | ||||||||||||
Ernst Moritz ze Sierstorpff-Driburgu | ||||||||||||
Hedwiga ze Sierstorpff-Driburgu | ||||||||||||
Karoline z Vincke | ||||||||||||
Irene Nizozemská | ||||||||||||
Pavel Fridrich Meklenbursko-Zvěřínský | ||||||||||||
Bedřich František II. Meklenbursko-Zvěřínský | ||||||||||||
Alexandra Pruská | ||||||||||||
Jindřich Meklenbursko-Zvěřínský | ||||||||||||
Adolf Schwarzbursko-Rudolstadtský | ||||||||||||
Marie Schwarzbursko-Rudolstadtská | ||||||||||||
Matylda Schonbursko-Waldenburská | ||||||||||||
Juliána Nizozemská | ||||||||||||
Vilém II. Nizozemský | ||||||||||||
Vilém III. Nizozemský | ||||||||||||
Anna Pavlovna Ruská | ||||||||||||
Vilemína Nizozemská | ||||||||||||
Jiří Viktor Waldecko-Pyrmontský | ||||||||||||
Emma Waldecko-Pyrmontská | ||||||||||||
Helena Nasavská | ||||||||||||
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.