From Wikipedia, the free encyclopedia
Angostura Bitters jsou proslulé koktejlové bitters (koncentrovaný bylinný destilát používaný po kapkách) na bázi hořce, bylin a koření,[1] které vyrábí společnost House of Angostura na Trinidadu. Obvykle se používají v mixologii k dochucení nápojů, využití ale mají také v kuchyni, kdy jídlům dodají další chuťový rozměr. Název nenesou podle stromu stejného jména (ani neobsahují jeho léčivou kůru),[2] ale podle staršího označení venezuelského města Ciudad Bolívar, dříve známého jako Angostura, kde vznikly.[3] Jejich lahvička je charakteristická svou nadměrně velkou etiketou.
Angostura Bitters | |
---|---|
![]() | |
Základní informace | |
Kategorie | bitter |
Místo původu | ![]() ![]() |
Vznik | 1824 |
Použití | příprava koktejlů a jídel |
Popis nápoje | |
Hlavní složka | z kořenů anděliky, hřebíčku, kůry mochyně, skořice, kardamomu, galangalu, muškátového květu a kůry pomeraniana a různých dalších přísad. |
Barva | oranžová,černá |
Obsah alkoholu | 28 %–48 % |
![]() |
K původním Angostura Aromatic Bitters z roku 1824 přibyly roku 2007 pomerančové Angostura Orange Bitters a roku 2020 kakaové Angostura Cocoa Bitters.[4]
Bitters Angostura vyvinul původně jako léčivé tonikum německý lékař Johann Gottlieb Benjamin Siegert (1796–1870), který sloužil jako náčelník zdravotnické služby ve venezuelské armádě Simóna Bolívara,[5] jednoho z hlavních představitelů jihoamerického boje za nezávislost na Španělsku. Ve Venezuele, konkrétně ve městě Angostura, se Dr. Siegert nakonec usadil, aby se mohl věnovat svému rostoucímu zájmu o botaniku a chemii.[6] Zkoumal lokálně rostoucí tropické rostliny a byliny, se kterými dělal nejrůznější experimenty ve snaze nalézt lék na řadu zdravotních potíží. Nakonec se mu podařilo dovést vlastní recepturu na blahodárné kapky, dnes známé jako Angostura Aromatic Bitters, k dokonalosti. Roku 1824 je začal prodávat pod původně španělským názvem Amargo Aromático[7] a o šest let později založil za účelem vyšší produkce destilerii.[8] Roku 1850 se bitters začaly vyvážet do zahraničí a v roce 1875 se následně celý rodinný podnik, tou dobou již vedený Siegertovými syny Carlosem, Alfredem a Luisem, přesunul do trinidaského města Port of Spain, kde sídlí dodnes.
Roku 1873, získaly Angostura Aromatic Bitters medaili na světové expozici ve Vídni Weltausstellung 1873 Wien.[9] Medaile je stále zobrazena na charakteristické nadměrně velké etiketě, kde stejně tak nalezneme její rub s císařem Františkem Josefem I.[10]
Angostura Aromatic Bitters jsou nejznámějšími a nejprodávanějšími koktejlovými bitters na světě.[11] Jejich receptura se od jejich vzniku roku 1824 nezměnila a je přísně střeženým tajemstvím. Přesné složení zná pouze pět lidí na celém světě.[12]
Roku 2007 byly na trh uvedeny pomerančové Angostura Orange Bitters, které mají aroma s tóny květin a čerstvé pomerančové kůry.[13] Na rozdíl od tmavě jantarových Angostura Aromatic Bitters jsou Angostura Orange Bitters čiré a mají naprosto odlišné složení.[14]
V roce 2020 byly světu představeny kakaové Angostura Cocoa Bitters. K jejich výrobě se používají výhradně trinidadské kakaové boby odrůdy Trinitario,[15] které jsou mnohými považovány za nejlepší na světě.[16]
Bitters Angostura jsou extrémně koncentrované kapky intenzivní chuti, které se nekonzumují samotné, ale přidávají se do nápojů či jídel po střicích. Přestože jsou samy o sobě vesměs hořké, drinkům a pokrmům nedodávají hořkost, ale vyváženost, větší komplexnost a hloubku chutí.[17]
Angostura Aromatic Bitters původně vznikly jako medicína a skutečně mohou mít řadu příznivých účinků. Stále se nicméně jedná o destilát a je proto vhodné konzumovat je v malých dávkách, po kapkách či střicích, rozpuštěných např. ve sklenici sodovky. Bitters mohou pomoci například se zažívacími potížemi, pálením žáhy, nevolností, křečemi či nadýmáním.[18]
Jednoznačně největší využití mají bitters v mixologii. Vznikly sice jako lék na řadu žaludečních neduhů, časem se však stalo populární praxí přidávat si je do sodovky a během 19. století byly běžně podávané také s ginem. Tato varianta se uchytila a později vešla ve známost jako Pink Gin [19]. Další klasické koktejly s bitters jsou například Old Fashioned, Manhattan, Martinez či Champagne Cocktail; [20] přidávají se však do celé řady koktejlů, ať už těch zavedených či zcela nových, kterým dodávají komplexnost a vyváženost.
Přestože bitters Angostura obsahují poměrně vysoké procento alkoholu (Aromatic Bitters 44,7 %, Orange Bitters 28 % a Cocoa Bitters 48 %), používají se také k přípravě nealkoholických koktejlů. Pár střiků totiž takřka neovlivní podíl alkoholu ve výsledném drinku. V Hongkongu jsou tak například Angostura Aromatic Bitters součástí oblíbeného nealkoholického koktejlu Gunner, který se skládá ze zázvorových limonád ginger beer a ginger ale v poměru 1:1 a střiku bitters Angostura.[21]
Ačkoliv se konzumace samotných bitters ve formě tzv. panáku nedoporučuje, v jistých barmanských komunitách (především v Malajsii) si spolu barmani před začátkem směny či po jejím skončení připijí Angostura Aromatic Bitters.[22]
Protože se bitters díky své vysoké koncentrovanosti a intenzitě používají po menších dávkách, nedodávají hořkost, jak by se mohlo zdát, ale mají schopnost vyvažovat a zvýrazňovat chutě.[23] Proto se bitters používají také v kuchyni, a to při přípravě jak sladkých, tak slaných jídel.[24]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.