From Wikipedia, the free encyclopedia
Adolf svobodný pán Rhemen (německy Adolf Freiherr Rhemen zu Barensfeld) (22. prosince 1855 Rastatt – 11. ledna 1932 Rekawinkel, Rakousko) byl rakousko-uherský generál. V rakousko-uherské armádě sloužil od roku 1876 a u posádek na různých místech monarchie postupoval v hodnostech. Za první světové války se jako velitel 13. armádního sboru zúčastnil bojů na Balkáně i na východní frontě. V letech 1916–1918 zastával funkci generálního guvernéra v okupované části Srbska, v armádě nakonec dosáhl hodnosti generálplukovníka (1917). Po rozpadu monarchie byl v prosinci 1918 penzionován.
Adolf baron Rhemen zu Barensfeld | |
---|---|
![]() Portrét z roku 1915 | |
Generální guvernér v Srbsku | |
Ve funkci: 1916 – 1918 | |
Předchůdce | Johann Ulrich von Salis-Seewis |
Nástupce | Hermann Kövess von Kövessháza |
Velitel 13. armádního sboru v Záhřebu | |
Ve funkci: 1912 – 1916 | |
Předchůdce | Raimund Gerba |
Nástupce | Maximilian Csicserics von Bacsány |
Vojenská služba | |
Služba | ![]() |
Hodnost | generálplukovník (1917), generál pěchoty (1914), polní podmaršál (1910), generálmajor (1905) |
Narození | 22. prosince 1855 Rastatt |
Úmrtí | 11. ledna 1932 (ve věku 76 let) Pressbaum |
Alma mater | Tereziánská vojenská akademie |
Profese | důstojník |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Pocházel ze starého německého šlechtického rodu, byl synem c. k. generálmajora barona Petera Rhemena (1789–1872). V roce 1872 začal studovat na Tereziánské vojenské akademii ve Vídeňském Novém Městě, studium dokončil v roce 1876 v hodnosti poručíka a nastoupil ke 14. pěšímu pluku. Později si doplnil vzdělání na Válečné škole (Kriegsschule) ve Vídni (1882–1884) a mezitím postupoval v hodnostech (nadporučík 1881, kapitán 1884). Poté se stal štábním důstojníkem a byl mimo jiné náčelníkem štábu 31. pěší divize v Budapešti. V roce 1894 byl povýšen na majora a působil u štábu 2. armádního sboru ve Vídni. Jako podplukovník (1896) byl pak přeložen k 79. pěšímu pluku v Karlovaci a následně v hodnosti plukovníka (1899) povýšil na náčelníka štábu 13. armádního sboru v Záhřebu (1899–1905).[1]
V roce 1905 byl povýšen na generálmajora, poté sloužil jako velitel 36. pěší divize v Záhřebu[2], jeho dalším působištěm bylo Sarajevo a Pljevlja, od roku 1909 byl velitelem 34. pěší divize v Temešváru.[3][4] V roce 1910 byl jmenován polním podmaršálem a v letech 1912–1916 byl velitelem 13. armádního sboru v Záhřebu.[5] V dubnu 1914 získal hodnost generála pěchoty a na začátku první světové války velel v Srbsku, později byl přeložen na východní frontu do Haliče. V červenci 1916 byl jmenován guvernérem okupované části Srbska (Generální guvernorát Srbsko).[6] K datu 1. května 1917 získal druhou nejvyšší armádní hodnost generálplukovníka.[7] V polovině května 1918 se s generálem Sarkotićem a hrabětem Clam-Martinicem zúčastnil konference o státoprávním uspořádání území na Balkáně. V závěru první světové války se v roce 1918 zapojil do závěrečných bojů na Soluňské frontě. Dne 3. října 1918 byl vystaven pokusu o atentát, kterému zabránil jeho pobočník, a ještě před rozpadem monarchie rezignoval na funkci generálního guvernéra v Srbsku. Po zániku Rakouska-Uherska byl k datu 1. prosince 1918 penzionován[8] a od té doby žil v soukromí.
Jako velitel 13. armádního sboru byl v roce 1913 jmenován c. k. tajným radou s nárokem na oslovení Excelence.[9] Během své vojenské dráhy obdržel řadu vyznamenání, byl nositelem Řádu železné koruny III. třídy (1903), Vojenského záslužného kříže a Vojenské záslužné medaile. Za první světové války získal Řád železné koruny I. třídy (1914), následně se stal držitelem velkokříže Leopoldova řádu (1916) a velkokříže uherského Řádu sv. Štěpána (1917).[10][11] Další ocenění získal také od zahraničních panovníků, byl nositelem pruského Řádu červené orlice III. třídy, důstojníkem Řádu rumunské koruny, nositelem perského Řádu lva a slunce II. třídy, velkodůstojníkem srbského Takovského řádu a nositelem tureckého Řádu Osmanie.[12]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.