El porró és un recipient de vidre destinat a contenir i servir líquid , normalment vi . Es caracteritza per tenir dos brocs , un més gruixut tradicionalment vertical però lleugerament corbat, que serveix de mànec i també per omplir-lo, i un altre d'inclinat i cònic per on es fa rajar el contingut i que acaba en un petit orifici dissenyat per obtenir un doll prim i constant ideal per beure a galet.
Sóc més feliç anant amb suèter i bevent en porró entre els pagesos de Mont-roig que no pas a París entre duquesses en grans palaus i amb esmòquing.[1]
Juliol 1928. — Joan Miró i Ferrà
A un porró sense vi, digues-li vidre .[2]
Al compare, botifarra ; al padrí , un porró de vi.
Amb porró carlí és més bo el vi.
Amb porró liberal fa més bé que mal.
Beure amb got fa gabatxot, beure amb porró fa català i senyor.
Beure amb porró fa trobar el vi millor.
Beure amb porró no fa borratxo .
Beure en porró no fa senyor.
El beure millor és beure amb porró.
El porró com més s'alça més s'abaixa.
El porró damunt la taula , sempre apunta al qui s'ha de morir primer
El porró fa el vi millor.
La manilla, crits i el porró al mig.
No hi ha res millor que un trago amb el porró.
Qui amb porró beu son vi, bebedor fi.
Qui beu amb porró, bé sap el que fa.
Qui beu amb porró no beu tant i beu millor.
Qui el porró no sap alçar no és bon català.
Si aixeques massa el porró, aniràs potser de cantó.
(var.) Si aixeques massa el porró, aniràs de cantó.{
Telaret maleret no té cames i s'aguanta dret.
No és botifarra ni és llonganissa i l'home ho té a la mà quan p...
Madama es pi, al carrer i ningú no li diu res.
Llargut llargut com un canut, rodó rodó com un purgador.
Rodó com un purgador, punxagut i llarga nit.
Un que raja i cinc que l'aguanten.
(var.) Aixecar el colze.
Beure massa.
Sortir de la qüestió o extralimitar-se en les seves pretensions
Amades , Joan . El Porró . Barcelona: La Neotípia, 1938 [Consulta: 1549572007].
Castells , Marta. Vegana i catalana: la cuina de tota la vida sense ingredients d'origen animal . Barcelona: Viena, 2016. ISBN 9788483308868 .
Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082 .
Pàmies i Riudor , Víctor. Dites.cat : Locucions, frases fetes i refranys del català (en català). Barcelona: Barcanova, 2012. ISBN 978-84-489-3041-7 .
Parés i Puntas , Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X .