mineral vanadat From Wikipedia, the free encyclopedia
La pirobelonita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de l'adelita-descloizita. Rep el nom del grec πυρ per "foc" i βελόνη per "agulla", en al·lusió al seu color i a l'hàbit acicular dels seus cristalls.
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | PbMn2+(VO₄)(OH) |
Localitat tipus | Långban, Filipstad, Värmland, Suècia |
Classificació | |
Categoria | fosfats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 8.BH.40 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 8.BH.40 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | VII/B.11b ![]() |
Dana | 41.5.2.3 |
Heys | 21.4.17 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | ortoròmbic |
Estructura cristal·lina | a = 7,62Å; b = 6,17Å; c = 9,47Å; |
Grup puntual | mmm (2/m 2/m 2/m) - dipiramidal |
Color | vermell, vermell fosc |
Exfoliació | no observada |
Fractura | concoidal |
Tenacitat | fràgil |
Duresa | 3,5 |
Lluïssor | adamantina, subadamantina |
Color de la ratlla | taronja-groc, vermell-taronja |
Diafanitat | transparent |
Densitat | 5,58 a 5,79 g/cm³ (mesurada); 5,82 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Índex de refracció | nα = 2,320 nβ = 2,360 nγ = 2,370 |
Birefringència | δ = 0,050 |
Pleocroisme | visible |
Angle 2V | mesurat: 29°, calculat: 52° |
Dispersió òptica | no en té |
Fluorescència | no fluorescent |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Any d'aprovació | 1919 |
Símbol | Pbl ![]() |
Referències | [1] |
La pirobelonita és un vanadat de fórmula química PbMn2+(VO₄)(OH). Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5. És l'anàleg amb Mn2+ de la čechita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la pirobelonita pertany a «08.BH: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 1:1» juntament amb els següents minerals: thadeuïta, durangita, isokita, lacroixita, maxwellita, panasqueiraïta, tilasita, drugmanita, bjarebyita, cirrolita, kulanita, penikisita, perloffita, johntomaïta, bertossaïta, palermoïta, carminita, sewardita, adelita, arsendescloizita, austinita, cobaltaustinita, conicalcita, duftita, gabrielsonita, niquelaustinita, tangeïta, gottlobita, hermannroseïta, čechita, descloizita, mottramita, bayldonita, vesignieïta, paganoïta, jagowerita, carlgieseckeïta-(Nd), attakolita i leningradita.
Va ser descoberta a Långban, al municipi de Filipstad (Värmland, Suècia). Posteriorment també ha estat descrita en altres indrets del municipi suec, així com al Canadà, els Estats Units, Alemanya, Àustria, Gal·les, Noruega, Suïssa, Itàlia, Namíbia, el Japó i Austràlia.