pintor català From Wikipedia, the free encyclopedia
Mateu Balasch i Mateu (1872-1936) fou un pintor català.[1]
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1872 ![]() Sant Andreu de Palomar (Barcelonès) ![]() |
Mort | 1936 ![]() Barcelona ![]() |
Activitat | |
Ocupació | pintor, dibuixant ![]() |
Professors | Segundo Matilla i Marina ![]() |
Nascut a Sant Andreu de Palomar, el 1872, va iniciar estudis de litografia, però amb disset anys es va centrar en el dibuix i va començar classes de la mà de Segundo Matilla, que va complementar estudiant a l'Escola de Belles Arts de la ciutat.[2] Va completar els seus estudis a Roma, gràcies al suport del també pintor Enric Serra i Auqué.[2] A Roma fou deixeble d'Antonio Mancini.[2] El 1892 va retornar a Barcelona, on va fer una reeixida exposició a la Sala Parés. Arran d'aquesta exposició va poder viatjar a París i de nou a Roma, gràcies a una beca de l'Ajuntament de Barcelona. Tornaria a Barcelona el 1894, on organitzaria una nova exposició a la Parés i on va presentar un quadre que el faria encara més popular, Abandonada.[2] En 1898 el seu estudi el tenia al Carrer Riera de Sant Joan,[3] núm. 15, un carrer avui desaparegut en construir-se la Via Laietana. En el número 17 compartien estudi els joves pintors Picasso i Casagemas.
Fou un pintor molt viatger i molt prolífer. Continuà viatjant per Europa, vivint uns anys a Roma, després a d'altres ciutats italianes i posteriorment a Suïssa, on va fer diverses pintures amb vistes del conegut llac de Como. També va viure a Amèrica, organitzant diverses exposicions a Buenos Aires,[4] i on faria un quadre sobre Nuesta Señora de Luján, de grans dimensions, que li van regalar al Papa Lleó XIII. També va exposar a Montevideo. Retornant de l'Amèrica del Sud es va tornar a establir a Itàlia, per realitzar uns encàrrecs a Milà. No tornaria a Barcelona fins al 1904, per marxar al cap de poc temps a les Illes Canàries i més endavant a Cuba. A la Habana va fer un quadre de grans dimensions per la Clínica de Covadonga, abans de marxar a Nova York, on continuaria treballant.[2]
Fou el 1914 quan va tornar a Barcelona, exposant de nou a la Sala Parés. El 1917 va fer una exposició a El Siglo, i el 1927 i el 1935 a les Galeries Laietanes.[5] Mateu Balasch i Mateu va morir el 1936.
Després de la Guerra Civil en el context de l'intent de recuperació del clima artístic de la ciutat de Barcelona, en 1946[6] les Galeries d'art Augusta realitza una exposició recopilatòria que va incloure obra inèdita.
El seu estil es pot emmarcar dins de la pintura realista, d'influència italiana.[4] Va fer molts paisatges i molts retrats per encàrrec. i Va col·laborar amb l'Esquella de la Torratxa.[7] Al llarg de la seva trajectòria va rebre diversos premis.[8][9]
Les seves obres Idil·li i En el Claustre formen part del fons del Museu Nacional d'Art de Catalunya.[10][11] El retrat de Francisco Martorell y Peña forma part del fons del Museu de Ciències Naturals de Barcelona[12] També té obra al Museu d'Art Modern de Madrid[2] i a la col·lecció del Banc Sabadell.[13] A les Illes Canàries on va fer estada es conserva a Gran Canaria un retrat de Fernando de León y Castillo i a Tenerife retrats del General Camilo Benítez de Lugo i de la seva esposa Mª Nieves Gough Villalba.[14]
A la Biblioteca de Catalunya es conserva correspondència seva amb Lluís Coll i Espadaler. Entre 1925 i 1927 realitza un retrat de Joan Prim a la decoració del Saló de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya[15]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.