pel·lícula de 2003 dirigida per Bernardo Bertolucci From Wikipedia, the free encyclopedia
Els somiadors (títol original en anglès: The Dreamers) és una pel·lícula de drama romàntic de Bernardo Bertolucci, de l'any 2003, coproduïda pel Regne Unit, França i Itàlia. Està basada en la novel·la de 1988; The Holy Innocents de Gilbert Adain que també n'és el guionista.[1][2][3] Una coproducció internacional d'empreses de França, el Regne Unit i Itàlia. Està situada en el context de la revolta estudiantil de París de 1968. La pel·lícula es va doblar i subtitular al català.[4][5]
« | Oubliez tout ce que vous avez appris. Commencez par rêver / Oblidau tot el que heu après. Començau per somiar. | » |
— Pintada del Maig francès |
The Dreamers ![]() | |
---|---|
Fitxa | |
Direcció | Bernardo Bertolucci ![]() |
Protagonistes | |
Producció | Jeremy Thomas ![]() |
Dissenyador de producció | Jean Rabasse ![]() |
Guió | Gilbert Adair ![]() |
Fotografia | Fabio Cianchetti ![]() |
Muntatge | Jacopo Quadri ![]() |
Vestuari | Louise Stjernsward ![]() |
Productora | Recorded Picture Company ![]() |
Distribuïdor | TFM Distribution ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | França, Regne Unit i Itàlia ![]() |
Estrena | 10 octubre 2003 (Itàlia)
10 desembre 2003 (França) 6 febrer 2004 |
Durada | 115 min ![]() |
Idioma original | anglès francès ![]() |
Versió en català | ![]() |
Rodatge | París ![]() |
Color | en color ![]() |
Pressupost | $15 milions |
Descripció | |
Basat en | The Holy Innocents ![]() |
Gènere | cinema romàntic, drama i pel·lícula basada en una novel·la ![]() |
Qualificació MPAA | NC-17 ![]() |
Tema | triangle amorós i sexualitat humana ![]() |
Lloc de la narració | París ![]() |
Època d'ambientació | 1968 i moviment del 68 ![]() |
Premis i nominacions | |
Nominacions | |
Lloc web | foxsearchlight.com… ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
En Matthew, un estudiant d'intercanvi estatunidenc, ha anat a París per aprendre el francès però malgrat que ja fa alguns mesos que viu al nou país, on encara s'hi ha d'estar tot un any, no ha aconseguit fer cap amic. Com a gran cinèfil que és, en Matthew passa gran part del seu temps al cinema fins que enmig d'una manifestació coneix una francesa, n'Isabelle, i el seu germà en Théo. Els tres joves comparteixen una àvida passió pel cinema, especialment pel que fa a les pel·lícules clàssiques. Mentre la seva amistat s'aprofundeix, en Matthew pren consciència de la inusual relació que uneix els dos germans, pregonada per una intimitat compartida a l'extrem, i s'endinsa progressivament en el seu idíl·lic i particular món. El jove americà a poc a poc s'enamora dels germans, i tots tres s'acaben aïllant gradualment d'una realitat acaparada pels aldarulls estudiantils del maig del 1968, uns esdeveniments que cada cop els queden més llunyans. Això no obstant, una sobtada destrucció del seu món oníric posa punt final a la seva platònica relació i els joves es veuen aleshores obligats a encarar-se amb la crua i convulsa realitat del Maig francès.
El primer esborrany del guió va ser una adaptació de Gilbert Adair de la seva pròpia novel·la, The Holy Innocents (1988), inspirada en la novel·la Els infants terribles (1929) de Jean Cocteau i la pel·lícula homònima dirigida per Jean-Pierre Melville el 1950. Durant la preproducció, Bertolucci va fer-hi canvis: va "arreglar la narració amb clips de les pel·lícules que estima" i va deixar caure el contingut homosexual, incloses escenes de la novel·la que representen Matthew i Théo fent sexe, que considerava que era "excés". ." Després de l'estrena de la pel·lícula, va dir que era "fidel a l'esperit del llibre però no a la lletra".[6]
Eva Green va dir a The Guardian que el seu agent i els seus pares li van suplicar que no assumís el paper d'Isabelle, preocupats perquè la pel·lícula, que inclou nuesa frontal i escenes gràfiques de sexe, fes que la seva carrera "tingués el mateix destí que Maria Schneider".[6] La pantalla de Jake Gyllenhaal va provar el paper de Matthew al costat de Green, però finalment es va retirar de la consideració a causa de les preocupacions sobre la nuesa de la pel·lícula.[7] Michael Pitt va ser emès en el seu lloc.
Quan Green va veure un rough cut de la pel·lícula, va dir que estava "bastant commocionada" i va haver de mirar cap a un altre costat durant les escenes de sexe; més tard va dir a una entrevistadora que per a ella, "era com si estigués disfressada mentre estàvem fent la pel·lícula. Era com si tingués una altra història al cap. Així que em vaig quedar bocabadada".[6]
La banda sonora The Dreamers va ser llançada en CD l'any 2004, i contenia aquests temes:[9]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.