pel·lícula de 1944 dirigida per Rafael Gil From Wikipedia, the free encyclopedia
El clavo és una pel·lícula espanyola de l'any 1944 dirigida per Rafael Gil. Inspirada en una novel·la curta de Pedro Antonio de Alarcón, presenta en un to de cinema negre una història d'amor fantàstica i obsessiva.
El Clavo ![]() | |
---|---|
Fitxa | |
Direcció | Rafael Gil ![]() |
Protagonistes | |
Dissenyador de producció | Enrique Alarcón ![]() |
Música | José Quintero ![]() |
Fotografia | Alfredo Fraile ![]() |
Muntatge | Joan Serra i Llobet ![]() |
Distribuïdor | Cifesa ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | Espanya ![]() |
Estrena | 1944 ![]() |
Durada | 99 min ![]() |
Idioma original | castellà ![]() |
Color | en blanc i negre ![]() |
Descripció | |
Gènere | drama ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Ambientada en la Castella del segle xix, tracta la història de Javier (Rafael Durán), un jove advocat que coneix a Blanca (Amparo Rivelles), una bella i misteriosa dona amb la qual viu una intensa història d'amor. Quan ell ha d'incorporar-se al seu nou destí (treballar en un jutjat de Terol) li proposa a Blanca casar-se al seu regrés, però quan torna ella ha desaparegut. Després d'anys, Javier, que exerceix de jutge, descobreix la prova d'un crim: un crani amb un clau incrustat en ell. Totes les proves condueixen a una sospitosa que resulta ser la mateixa Blanca, com descobreix Javier quan ella entra a la sala del judici. Ella declara que el crim es va produir per la defensa de l'amor que sentia cap al mateix Javier. Després de ser condemnada a mort, finalment se li commuta la pena a cadena perpètua.[1]
Va obtenir el segon premi als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1944.[2]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.