Director de cinema uruguaià From Wikipedia, the free encyclopedia
Diego Arsuaga (Montevideo, 13 de gener de 1966) és un director de cinema uruguaià. Va començar a treballar en cinema publicitari, camp en el que va rebre alguns premis. Durant la dècada del 1980 va codirigir els curtmetratges Los últimos vermicelli (1987) i La fruta en el fondo del tazón (1985).[1] Va crear la seva productora Taxi Films SA, amb la que el 1997 va dirigir el seu primer llargmetratge Otario, que fou premiat als festivals de Gramado i l'Havana. El 2002 va dirigir el seu segon llargmetratge, El último tren, que va guanyar el Goya a la millor pel·lícula estrangera de parla hispana (2002):[2] i el Premi Ariel a la millor pel·lícula iberoamericana.[3] El 2006 va produir La punta del diablo de Marcelo Pavan i el 2008 D.F. (destino final) de Mateo Gutiérrez. El 2011 va dirigir un episodi de la sèrie de televisió Adicciones i el 2012 la pel·lícula El ingeniero.
Biografia | |
---|---|
Naixement | 13 gener 1966 ![]() Montevideo (Uruguai) ![]() |
Activitat | |
Ocupació | realitzador, director de cinema, guionista ![]() |
![]() ![]() ![]() |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.