municipi del País Valencià From Wikipedia, the free encyclopedia
Canals és una població del País Valencià situat a la comarca de la Costera. El municipi forma una conurbació amb la veïna població de l'Alcúdia de Crespins.
Localització | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Estat | Espanya | ||||
Comunitat autònoma | País Valencià | ||||
Província | Província de València | ||||
Comarca | la Costera ![]() | ||||
Capital | Canals (en) ![]() ![]() | ||||
Població humana | |||||
Població | 13.162 (2023) ![]() | ||||
Gentilici | canalí, canalina ![]() | ||||
Idioma oficial | català (predomini lingüístic) ![]() | ||||
Geografia | |||||
Superfície | 21,9 km² ![]() | ||||
Altitud | 160 m ![]() | ||||
Limita amb | |||||
Partit judicial | Xàtiva | ||||
Dades històriques | |||||
Patrocini | Antoni Abat ![]() | ||||
Dia de mercat | divendres | ||||
Festa patronal | Del 16 al 18 de gener (Sant Antoni Abat) | ||||
Organització política | |||||
• Alcalde ![]() | Nacho Mira Soriano (2023–) ![]() | ||||
Identificador descriptiu | |||||
Codi postal | 46650 ![]() | ||||
Fus horari | |||||
Codi INE | 46081 ![]() | ||||
Codi ARGOS de municipis | 46081 ![]() | ||||
Altres | |||||
Agermanament amb | |||||
Lloc web | canals.es ![]() |
Limita amb l'Alcúdia de Crespins, Cerdà, la Granja de la Costera, Xàtiva, Llanera de Ranes, Montesa, Torrella i Vallés (a la mateixa comarca) i amb Aielo de Malferit i l'Olleria (de la comarca de la Vall d'Albaida).
Localitzat a la vall de Montesa, entre la Serra Grossa i la Costera. La major part del municipi és plana, amb petit sector al sud per on penetren els contraforts de la Serra Grossa, on s'alça l'Atalaia (556 msnm) i la Creu (520 msnm), en el límit amb l'Olleria, quedant entre ambdós el port del mateix nom. El riu Cànyoles travessa el terme en direcció O-NE; el riu dels Sants, afluent del Cànyoles, naix prop del terme i dins d'este es bifurca, formant dos séquies per a regs en els termes de Xàtiva i altres municipis de la Costera.
El municipi conté els nuclis de població de Canals, Aiacor i la Torre de Cerdà, o Torre dels Frares, junt amb el barri de la Torreta. La vila es troba en la ribera esquerra del riu Cànyoles. Per la seua proximitat a l'Alcúdia de Crespins, forma una conurbació amb esta localitat. Des de València, s'accedix a Canals localitat a través de la A-7.
Una làpida funerària descoberta en l'antiga església gòtica de Canals, hui conservada en el museu Sant Pius V de València, fa més que probable l'existència d'una vila romana en el municipi. Durant l'època musulmana fou una important alqueria que pertanyia a Xàtiva.
Ja en època cristiana, el 24 de març de 1241, el rei en Jaume I va donar a Dionís d'Hongria la torre i llogaret de Canals a canvi del castell i la vall de Veo i la d'Aín i altres territoris. Va ser repoblat majoritàriament per catalans. El 30 de juliol de 1350 Pere IV va donar el lloc a Raimon de Riusech després de confiscar-lo a Joan Eximenis d'Urrea, amb la condició que si l'esmentat Raimon no tinguera descendència per via llegítima masculina seria incorporada a la Corona, però acabà sent venuda, amb l'aprovació del rei, a la ciutat de Xàtiva, el 19 de febrer de 1353, amb la categoria de baronia. Durant el temps que Xàtiva exercí la jurisdicció els plets per afers tributaris van ser constants. L'any 1506 Xàtiva va comprar la Torreta.
En 1552 durant la Revolta de les Germanies serví de caserna al virrei que s'hi establí per a atacar a l'Encobert a Xàtiva i va fer-hi molts presoners. En 1639 Felip IV, prèvia indemnització a Xàtiva de 20.000 lliures, va donar la independència a Canals amb el títol de vila. En el segle xix a banda l'activitat agrària ja s'hi enregistra activitat industrial, 24 fàbriques de vidriat i terrissa ordinària, un molí de paper d'estrassa, un martinet per a fabricar coure, 4 molins fariners i 4 telers de llenç en donen fe. En el segle xx eixa activitat va créixer amb l'oli, mobles, materials de construcció i, per damunt de tots, la implantació del tèxtil.
Segons el Cens de Caracena (1609), a Canals vivien 220 famílies de cristians vells i 63 de moriscs. Les famílies musulmanes es concentraven al nucli d'Aiacor.
L'economia es repartix entre el camp i la indústria. L'agricultura es basa fonamentalment en la taronja, però també en productes de l'horta. De la indústria canalina destaca la producció tèxtil encarnada en la fàbrica familiar Ferrys (tancada l'any 2007 per fallida), però també són destacables el calcer, l'adob de pells, el marbre i la cantereria. Antigament, la producció d'atifells de cuina, hui en decadència, va assolir tanta importància que els canalins eren coneguts pel malnom de perolers.
El Ple de l'Ajuntament està format per 17 regidors. En les eleccions municipals de 28 de maig de 2023 foren elegits 6 regidors del Partit Popular (PP), 4 del Partit Socialista del País Valencià (PSPV), 3 de Compromís per Canals (Compromís), 3 del partit local Suma't (SU+) i 1 de Vox. No hi obtingueren representació Unió de Ciutadans Independents i Esquerra Unida del País Valencià.
Candidatura | Cap de llista | Vots | Regidors | |||
Partit Popular | ![]() |
Nacho Mira Soriano | 2.273 | 32,40% | 6 (![]() | |
Partit Socialista del País Valencià-PSOE | ![]() |
Cristian Juan Fasanar | 1.402 | 19,99% | 4 (![]() | |
Compromís per Canals | ![]() |
Mai Castells Villalta | 1.227 | 17,49% | 3 (![]() | |
Suma't | Edu Badal Benetó | 1.094 | 15,60% | 3 (![]() | ||
Vox | ![]() |
Abel Recatalà Sebastià | 575 | 8,20% | 1 (![]() | |
Altres candidatures[lower-alpha 1] | ![]() |
344 | 6,33% | 0 (![]() | ||
Vots en blanc | ![]() |
105 | 1,45% | |||
Total vots vàlids i regidors | 7.120 | 100 % | 17 | |||
Vots nuls | 133 | 1,83% | ||||
Participació (vots vàlids més nuls) | 7.253 | 73,01%** | ||||
Abstenció | 2.681* | 26,99%** | ||||
Total cens electoral | 9.934* | 100 %** | ||||
Alcalde: Nacho Mira Soriano (PP) (17/06/2023) Per majoria absoluta dels vots dels regidors (9 vots: 6 de PP i 3 de Suma't.[2]) | ||||||
Fonts: Junta Electoral de Zona de Xàtiva, Generalitat Valenciana[3] (* No són vots sinó electors. ** Percentatge respecte del cens electoral.) |
Des de 2023 l'alcalde de Canals és Nacho Mira Soriano, del Partit Popular (PP), en virtut d'un acord amb la formació local Suma't.[2]
Període | Alcalde o alcaldessa | Partit polític | Data de possessió | Observacions |
---|---|---|---|---|
1979–1983 | Marcelo Pastor Barberá José María Lluch Cerdá Ramón Sanz Martínez |
![]() ![]() ![]() |
17/07/1979 28/04/1981 17/02/1982 |
Dimissió/renúncia Dimissió/renúncia -- |
1983–1987 | Rafael Trave Vera | ![]() |
28/05/1983 | -- |
1987–1991 | Rafael Trave Vera | ![]() |
30/06/1987 | -- |
1991–1995 | Antonio Mira Navarro | ![]() |
15/06/1991 | -- |
1995–1999 | Vicente Felipe Cuenca | ![]() |
17/06/1995 | -- |
1999–2003 | Vicente Felipe Cuenca | ![]() |
03/07/1999 | -- |
2003–2007 | Pascual Durá Barberá Vicent Sancho Fombuena |
![]() ![]() |
14/06/2003 08/02/2006 |
Dimissió/renúncia -- |
2007–2011 | Ricardo Cardona Mollá | ![]() |
16/06/2007 | -- |
2011–2015 | Ricardo Cardona Mollá | ![]() |
11/06/2011 | -- |
2015–2019 | Joan Carles Pérez Pastor Ricardo Requena Muñoz |
![]() ![]() |
13/06/2015 15/06/2017 |
Pacte de govern |
2019-2023 | Mai Castells Villalta | ![]() |
15/06/2019 | -- |
Des de 2023 | Nacho Mira Soriano | ![]() |
17/06/2023 | -- |
Fonts: Generalitat Valenciana[4] i altres.[5][6] |
Destaquen per la crema de la major foguera del món i pel dia dels parells on els festers, sobre cavalls tot el dia 18, repartixen per tots els carrers del poble milers de joguets. Durant estes festes, la gent del poble recita el que ells anomenen un vítol, que consistix en esta frase: "Vítol i vítol al nostre patró del poble!!" i la gent respon: "Vítol!!". Esta pràctica adquirix més simbolisme durant la processó el dia 17 en la qual la gent crida el vítol durant el recorregut. Els festers i les festeres també ho criden constantment en tots el seus actes. Vítol és una paraula del valencià antic, que significa el mateix que la paraula actual "visca". Hi ha un fester que assumix el paper de Bandera i un altre que és el Cuiro.
El Bandera és el més important i és l'encarregat de recitar el vitol final en els actes. La seua indumentària és un vestit fosc i un barret, el qual llança al final de la festa i qui ho l'agafa obté entrades debades per al sopar final de les festes, en el qual se servix arròs al forn. Estes festes són molt interessants per als turistes perquè són molt intenses i per l'espectacularitat de la foguera i els parells.
La gastronomia canalina presenta l'olla, el putxero i l'arròs al forn com a plats forts; també hi ha el costum, molt arrelat, de les torrades de carn i embotit.
El mes d'abril el Club Atletisme Canals organitza la Mitja Marató Canals, una de les més antigues del País, ja que l'any 1985 va celebrar la seua primera edició.
Dintre de l'àmbit de la cultura cal destacar la tasca que realitza l'Associació Musical Canalense amb el manteniment d'una Escola d'Educands (Escola de Música Joaquín Sellés) i una Banda de Música.
Altres associacions culturals són el Grup de Danses "Canyamars", el Grup de Dases "Pensat i Fet", el Grup de Pols i Pua "La Pua", la Colla De Dolçainers i Tabaleters i la Unió Musical "Santa Cecília".