arquitecte estatunidenc From Wikipedia, the free encyclopedia
Robert Venturi (Filadèlfia, 25 de juny de 1925 - Filadèlfia, 18 de setembre de 2018) [1]va ser un arquitecte estatunidenc, guanyador del ler Premi Pritzker de 1991.
Es va formar en Princeton el 1947, i va treballar amb Eero Saarinen i Louis Kahn abans de formar la seva pròpia empresa amb John Rauch.[2] Va donar classes a la Universitat de Pennsilvània, on va conèixer la seva esposa Denise Scott Brown, que es va fer sòcia de l'empresa el 1967.[3] El 1989, Rauch va deixar l'empresa, que llavors va passar a dir-se Venturi, Scott Brown and Associates.
Venturi va ser un crític ferreny de l'arquitectura moderna, publicant el seu manifest Complexitat i Contradicció en l'Arquitectura el 1966, considerat com una de les bases de les transformacions que tindrien lloc en l'arquitectura en les dècades de 1970 i 1980. En aquesta obra, Venturi considera que la cultura contemporània ja va acceptar la contradicció com condició existencial i en tots els sectors es manifesta la impossibilitat d'aconseguir una síntesi total i completa de la realitat. Fins i tot la matemàtica sembla haver perdut els mateixos fonaments racionals - com s'observa en el Teorema d'incompletesa de Gödel,[4] segons el qual tot sistema axiomàtic prou complet és incoherent en el seu interior, presentant proposicions "indecidibles" pel que fa a la seva veritat o falsedat. Encara que crític amb relació al moviment modernista, el text es col·loca en una condició de complementarietat i diàleg amb els mestres.
Tot i que rebutjant el less is more — frase del poeta Robert Browning,[5] adoptada per Ludwig Mies van der Rohe — Venturi va en recerca d'elements complexos i contradictoris fins i tot en l'interior d'obres produïdes pel moviment modern, reconeixent en tals contradiccions el vehicle portador d'un sentiment poètic i expressiu universal. Aquest sentiment es manifesta des de sempre, en totes les èpoques, just en arquitectures menors o espontànies i és l'expressió típica de totes les fases del manierisme. Del Cinquecento italià, amb Palladio o Borromini, fins Sullivan i, més recentment, Alvar Aalto, Le Corbusier i Kahn, l'autor busca mostrar, a través de molts exemples, la seva idea de complexitat i contradicció en arquitectura.
El 18 de setembre de 2018, Venturi va morir en la seva casa de Filadèlfia, a 93 anys. Segons parents propers, la seva mort va ser causada per complicacions de la malaltia d'Alzheimer.[6]