From Wikipedia, the free encyclopedia
L'Orde Imperial del Jou i les Fletxes, en un primer moment Orde Imperial de les Fletxes Roges, va ser una distinció civil i militar espanyola, la de major rang atorgada durant el Franquisme.
![]() ![]() | |||
Nom en la llengua original | (es) Orden Imperial del Yugo y las Flechas ![]() | ||
---|---|---|---|
Tipus | orde ![]() | ||
Motius del premi | Civil i militar | ||
Vigència | 1937 - 2022 ![]() | ||
Data | 1937-1976 | ||
Fundador | Francisco Franco Bahamonde ![]() | ||
→ | |||
Estat | ![]() | ||
Guanys en premis | "suprem guardó del Nou Estat al Mèrit Nacional" | ||
Format per | |||
Va estar vigent entre els anys 1937 i 1976 i va ser establerta mitjançant el Decret 373, de 10 d'octubre de 1937 amb la finalitat, segons va quedar recollit en aquest decret de "suprem guardó del Nou Estat al Mèrit Nacional". Aquesta primera norma es va completar amb el Decret de 27 de gener de 1943, pel qual s'aprova el Reglament de l'Orde Imperial del Jou i les Fletxes. Aquesta ordre va ser considerada com la més alta recompensa per destacats serveis prestats a la Nació Espanyola i també es va concedir a persones d'altres països.
El terme "Imperial" va reflectir la defensa que durant el règim de Franco es va fer de valors tradicionals i associats a la gestació i desenvolupament de l'Imperi Espanyol. Pel mateix motiu el jou i el feix de fletxes, emblemes heràldics dels Reis Catòlics, van ser utilitzats com a insígnies d'aquesta orde. L'emblema d'aquesta distinció, descrit en l'article primer del seu reglament, va consistir en un feix obert compost per cinc fletxes vermelles i acompanyat d'un jou, del mateix color, situat sobre la intersecció de les fletxes. El lema de l'Ordre Imperial del Jou i les Fletxes va ser "Caesaris caesari, Dei Deo" que en llatí significa "Al César el que és del César i a Déu el que és de Déu".
Com és habitual en aquest tipus de corporacions, l'Orde Imperial del Jou i les Fletxes va comptar amb un Gran mestre, el cap de l'Estat Espanyol Francisco Franco Bahamonde; un capítol, l'assemblea convocada pel gran mestre que reunia a tots els seus membres; un consell que es trobava limitat al gran mestre, cavallers amb collaret i representants de les categories restants; i una cancelleria, situada en la Presidència del Govern, que va estar encarregada de la seva administració i al costat del canceller va comptar amb secretari i tresorer.
Els nomenaments eren realitzats lliurement pel gran maestre, podent lliurar-li candidatures la cancelleria. Les concessions estaven limitades a quinze collarets, dos-cents cinquanta grans creus, cinc-centes encomanes amb placa i sense límit en les restants categories. Els membres de l'ordre tenien l'obligació de retornar les insígnies en cas de ser-ne expulsats o d'obtenir un grau superior.
Encara que l'orde mai ha estat formalment abolida, pot considerar-se dissolta de facto, doncs d'una part l'últim nomenament va tenir lloc l'1 d'octubre de 1975, trobant-se el dictador i gran mestre en plena agonia; d'una altra, el seu successor en la prefectura de l'Estat, el rei Joan Carles I, mai va assumir el seu gran mestratge ni va convocar cap capítol, i finalment, en 1976 la seva cancelleria va desaparèixer de l'organigrama de Presidència del Govern.
Va tenir cinc graus o categories:
Els graus del gran collaret i gran creu portaven aparellat el tractament d'excelentíssim senyor i el d'encomana amb placa el d'il·lustríssim senyor.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.