Lecitina
From Wikipedia, the free encyclopedia
La lecitina és un lípid també anomenat fosfatidilcolina, que permet la solubilització dels àcids biliars amb l'ajut de les sals biliars.
Substància química | grup de substàncies químiques ![]() |
---|---|
Rol | tensioactiu ![]() |
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ac/1-palmitoyl-2-oleoylphosphatidylcholine.svg/220px-1-palmitoyl-2-oleoylphosphatidylcholine.svg.png)
El nom de lecitina el va donar a mitjan segle xix Théodore Gobley fent referència al nom grec del rovell de l'ou lekithos, d'on va ser extreta primer la lecitina. La lecitina es troba també a les substàncies grasses dels teixits animals i vegetals (com la bilis i la sang venosa).[1] La lecitina és un lípid de la classe de les fosfatidilcolines, de fet la definició exacta de la lecitina pot dependre del context.
La lecitina designa únicament les fosfatidilcolines[2][3] és a dir un lípid format a partir d'una colina, d'un fosfat, d'un glicerol i de dos àcids grassos (figura 1). És més adequat parlar de lecitines, perquè no és una sola molècula sinó un grup de molècules, on la composició en àcids grassos varia d'una molècula a l'altra. Així les lecitines tenen colors diferents segons la seva composició: color groc per la lecitina vegetal, al marró per la lecitina dels peix.
El terme de lecitina també es fa servir per extensió per designar el conjunt de fosfolípids extrets de la natura (per exemple de la soia), quan majoritàriament estan fets de fosfatidilcolina.