municipi de Catalunya From Wikipedia, the free encyclopedia
La Febró és un municipi de la comarca del Baix Camp, que es troba a uns 750m sobre el nivell del mar. Segons dades de l'Institut d'Estadística de Catalunya del 2023 la seva població és de 38 habitants, fet que el converteix en el municipi amb menys població de la comarca del Baix Camp i de tota la província de Tarragona. Actualment és un dels cinc pobles més petits de Catalunya, de fet és el tercer més petit en quant a població.
Localització | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Estat | Espanya | ||||
Comunitat autònoma | Catalunya | ||||
Província | província de Tarragona | ||||
Àmbit funcional territorial | Camp de Tarragona | ||||
Comarca | Baix Camp ![]() | ||||
Capital | la Febró ![]() | ||||
Població humana | |||||
Població | 38 (2023) ![]() | ||||
Llars | 18 (1553) ![]() | ||||
Idioma oficial | català ![]() | ||||
Geografia | |||||
Superfície | 16,1 km² ![]() | ||||
Banyat per | riu de Siurana ![]() | ||||
Altitud | 754 m ![]() | ||||
Limita amb | |||||
Organització política | |||||
• Alcaldessa ![]() | Lourdes Martorell (2022–) ![]() | ||||
Identificador descriptiu | |||||
Codi postal | 43364 ![]() | ||||
Fus horari | |||||
Codi INE | 43057 ![]() | ||||
Codi IDESCAT | 430574 ![]() | ||||
Lloc web | lafebro.altanet.org ![]() |
L'any 1967 l'escriptor Albert Manent fa un recull toponímic exhaustiu de noms de lloc, de la Febró. Menciona també l'escassa documentació des de la Guerra del Francès fins a les Guerres Carlines, i inclús a la Guerra Civil del 1936-39 degut a la crema de papers municipals. Tot i això, l'autor constata que es coneix informació sobre el terme, des del s. XIV.[1] Se'n descriuen coves, muntanyes, avencs, roques, colls, boscos, arbres singularitzats, basses i bassots, cursos d'aigua, molins, masos, corrals, els carrers, cognoms més abundants, renoms tradicionals, entre altres.
Tal com relata Manent, l'origen etimològic del nom del poble estaria relacionat a la tradició de què als anys de la fundació del poble hi va haver unes febres malignes, i que aquests relats han perdurat fins avui dia. A més, fa un incís i afirma que la llengua de la Febró és el català oriental, mentre que a Prades o Siurana hi predomina la parla occidental.
El seu terme municipal té uns 16 km² de superfície i està limitat, per la banda del Baix Camp, pel de Vilaplana al sud-est, Capafonts al nord-est i Prades al nord, i per la banda del Priorat, per Cornudella a l'oest i Arbolí al sud-oest. La Febró està situada a les Muntanyes de Prades, a la part alta del riu de Siurana. El terme està dividit en dues parts per la fondalada del riu. La banda sud la limiten els Motllats, i la nord la serralada de Prades. La fondalada, travessada pels barrancs de Vinarroig i de la Fondalada, té la cova del Corral, i és rica en aigua i fèrtil. El riu o barranc del Gorg, afluent del riu de Siurana, marca el límit del terme de la Febró amb el d'Arbolí. La Febró és l'única població del Camp situada a la conca del riu de Siurana, i l'única del Priorat geogràfic atribuïda administrativament al Baix Camp per raons de mercat. Una carretera que travessa el terme de nord a sud facilita l'accés al poble des de la Mussara, Capafonts, Prades i Arbolí.[2]
La Febró es troba dins del conjunt de les Muntanyes de Prades, juntament amb altres termes de les comarques de l'Alt i Baix Camp, la Conca de Barberà i el Priorat. Dins del context geogràfic de la Serralada Prelitoral Catalana hi predomina una àmplia varietat de flora amb una varietat d'espècies que es troben al llarg del territori. Entre elles destaquen els alzinars (Quercion ilicis), una gran varietat de pinedes, com el pi blanc (Pinus halapensis), pi roig (Pinus sylvestris), la pinassa (Pinus nigra), el roure reboll (Quercus pyrenaica) i d'altres com les garrigues o boixedes.[3]
La diversitat que presenta aquest paisatge fa que el registri faunístic sigui especialment ampli. Algunes de les espècies d'ocells que s'hi troben són el reietó (Regulus regulus), el pardal de bardissa (Prunella modularis), el cercavores (Prunella collaris), la merla de pit blanc (Turdus torquatus), el lluer (Carduelis spinus), el pica-soques blau (Sitta europaea), el trencapinyes (Loxia curvirostra) o el còlit negre (Oenanthe oenanthe). També es troben espècies d'ocells rapinyaires: àguila de cuabarrada (Hieraaetus fasciatus), l'àguila daurada (Aquila chrysaetos) o el duc (Bubo bubo). Entre les espècies d'ungulats amb un increment de poblacions establertes és molt comú trobar-se amb senglars (Sus scrofa) i cabirols (Capreolus capreolus).[4]
D'altres animals, destaquen els carnívors on és comú trobar-se amb: fagines (Martes foina), genetes (Genetta genetta), teixons (Meles meles), guineus (Vulpes vulpes).[3]
Es trobava inclosa el 1153 a la carta de població concedida a Siurana, que feia a tots els seus pobladors jurídicament lliures. El nom del municipi apareix ja el 1163 dins del Llibre Blanc de Santes Creus com a Febror, però a partir del segle xvi era designat habitualment com a la Febrosa.[5]
Coromines explica el nom com un derivat d'una hipotètica Villa Fabrorum, vila dels obrers. Hi ha arguments per a una hipòtesi diferent segons que el nom del municipi provindria no de Villa Fabrorum, però sí de fiber, llatí medieval per a castor, una espècie erradicada avui, però frequent al marge del Siurana fins a l'alta edat mitjana. Una etimologia semblable a la d'altres noms de llogarets a marge de rius de la península ibèrica: Fibros, Febres, Les Febres i Feveros.[6]
A partir del 1324 va formar part del Comtat de Prades. El 1327, el comte Ramon Berenguer I va lliurar aquesta població al costat d'altres a la seva dona, Blanca, com a part del dot. En un principi depenia possiblement de Capafonts, del qual la seva església en va ser sufragània fins al 1847. Però va tenir alcalde propi des de 1406, el 1567 està documentat el consell municipal i el 1629 tenia la consideració de vila. Segons la tradició, durant una guerra, que podria ser la guerra de successió, es van tirar vius dins d'un avenc conegut com el Desenrocat dels Castellans, uns presoners belgues. Fa uns anys es baixà a l'avenc i s'hi van trobar cranis i pots de pólvora.[2] Durant la dècada de 1940 va ser escenari d'activitats dels maquis, cosa que va provocar l'abandonament de nombroses masies del terme municipal.
Acabada la Guerra Civil moltes persones estaven en la cerca de refugis, a la Febró se'n coneixen moltes històries sobre Els Patacons. Envoltats de coves i avencs era una opció d'amagatall clau per a la supervivència d'aquelles persones que eren perseguides durant la guerra. Avui en dia es conserven algunes d'aquestes rutes, en concret cap a la Roca del Migdia, per donar a conèixer les experiències viscudes d'aquells grups refugiats i no caure en l'oblit de les repesaries que van patir.[7] El grup d'excursionistes llibertaris La Somereta Lliure, realitza rutes d'excursió de caràcter històric i cultural explicant aquests successos.
La Febró és un municipi molt petit, amb pocs carrers i cases. L'església parroquial està dedicada a Sant Esteve i manca d'interès arquitectònic. Dins del seu terme s'hi troba el Mas dels Frares, conegut des del segle xvi.
La Febró celebra la seva festa major l'últim cap de setmana del mes d'agost, i totes les activitats culturals es publiquen a una revista del poble, Revista l'Avenc.[8]
A començaments de segle xx la població s'ocupava principalment de la ramaderia o de fer carbó als boscos d'alzines del terme. Actualment, la principal activitat econòmica del municipi és l'agricultura. Destaquen els cultius de vinya, oliveres, ametllers i avellaners.
Dins de l'àmbit rural, l'agricultura és una tasca fonamental per a la subsistència de la població. El conreu d'avellanes de la Febró és molt famós a nivell mundial, i actualment la seva producció permet a la població abastir-se'n, així ho explica un enginyer agrícola que es dedica al cultiu d'avellanes dins del terme de la Febró.[9]
| ||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) ![]() |
Candidatura | Cap de llista | Vots | Regidors | % vots | |
---|---|---|---|---|---|
CiU | Artur Mas | 15 | 42,85 | ||
ERC | Oriol Junqueras | 10 | 28,57 | ||
CUP | David Fernández | 2 | 5,71 | ||
PSC | Pere Navarro | 2 | 5,71 | ||
ICV-EUiA | Joan Herrera | 2 | 5,71 | ||
PPC | Alicia Sánchez-Camacho | 1 | 2,85 | ||
Vots en blanc | 1 | 2,86 | |||
Altres | 0 | 0 | |||
Total | 35 | 77,78 |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.