![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3c/Juliet_el_pilotari_%2528o_Juliet_d%2527Alginet%2529.jpg/640px-Juliet_el_pilotari_%2528o_Juliet_d%2527Alginet%2529.jpg&w=640&q=50)
Julio Palau Lozano
From Wikipedia, the free encyclopedia
Julio Palau Lozano (Alginet, 1925 - 7 de novembre de 2015) va ser un destacat pilotaire valencià d'Escala i corda conegut com a Juliet d'Alginet. És un dels cinc únics pilotaires que té foto penjada a la Galeria d'Honor del Trinquet de Pelayo (València).[1] Es retirà el 1968, i té quatre fills pilotaires: Salva Palau, Julio, Guillem i Adolfo.[2]
![]() Juliet, en 1948. | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1925 ![]() Alginet (la Ribera Alta) ![]() |
Mort | 7 novembre 2015 ![]() |
Activitat | |
Ocupació | pilotaire valencià ![]() |
Activitat | 1940 ![]() ![]() |
Esport | pilota valenciana ![]() |
Disciplina esportiva | escala i corda ![]() |
Posició a l'equip | Rest ![]() |
Debutà als 15 anys de la mà del trinqueter del seu poble, el tio Toles (Batiste Toles), on guanyà el 90% de les partides disputades.[3] Les seues primeres eixides foren als trinquets d'Algemesí, Alzira, Guadassuar i Carcaixent, on va veure augmentat el seu prestigi.[4] Amb 20 anys ja era nom destacat als trinquets, i guanyà Quart després d'una igualada a 55 punts.
Va ser un escalater cap de cartell a Pelayo, destacant per la seua col·locació i esperit competitiu, amb els quals suplia un físic esquifit i no gaire fort, i una esquerra minsa. D'ell es deia que la pilota sempre li anava a les mans, i era això justament el que ell procurava evitar als rivals, enviant la pilota al rival més feble o als raconets.
El 1952, l'organització del primer Campionat Nacional d'Escala i Corda li assignà un mitger de poques garanties, motiu pel qual es negà a participar-hi i fou sancionat. El 1960 se li va concedir la medalla al Mèrit Esportiu al trinquet de Pelayo.[3] Justiniano Latorre Rubio li dedicà un pasdoble titulat Juliet (Juliet el pilotari).[5] Ismael Latorre Mendoza és considerat el seu fotògraf.[6][7] També se li ha dedicat un carrer al seu poble natal i el 1999 va ser nomenat fill predilecte de la vila.[3] Va morir a Alginet el 7 de novembre de 2015, a punt de fer 90 anys.[8]