Diaochan
From Wikipedia, the free encyclopedia
DiaoChan (貂蟬) és una de les quatre belleses de l'antiga Xina. A diferència de les altres tres belleses, no n'hi ha cap evidència que suggereixi que va existir; sent una figura majoritàriament llegendària. És esmentat en els registres històrics xinesos que Lü Bu va tenir un romanç secret amb una de les serventes de Dong Zhuo i, constantment temorós de ser descobert, va ser una de les raons per la qual Lü Bu va ordenar la seva mort el 192. Encara així, el nom de la serventa no va ser conservat en la història.[1] Diaochan és més coneguda pel seu paper en la novel·la històrica clàssica del segle xiv Romanç dels Tres Regnes, la qual narra els esdeveniments succeïts durant el final de la Dinastia Han Oriental i el període dels Tres Regnes. A la novel·la, té un idil·li amb el guerrer Lü Bu i el provoca perquè traeixi i mati el seu pare adoptiu, el tirànic senyor de la guerra Dong Zhuo. El nom Diaochan, el qual literalment significa sabre escamarlà, es creu derivat de les cues de sabre i decoracions de jade en forma d'escamarlà què adornaven els barrets dels alts oficials durant la dinastia dels Han Orientals.
![]() ![]() | |
Nom original | (zh-hant) 貂蟬 ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | valor desconegut ![]() |
Mort | valor desconegut ![]() |
Família | |
Cònjuge | Lü Bu (–199), mort del cònjuge ![]() |
Parella | Dong Zhuo ![]() |