From Wikipedia, the free encyclopedia
L'arquebisbat de Potenza-Muro Lucano-Marsico Nuovo (italià: arcidiocesi di Potenza-Muro Lucano-Marsico Nuovo; llatí: Archidioecesis Potentina-Murana-Marsicensis) és una seu metropolitana de l'Església catòlica, que pertany a la regió eclesiàstica Basilicata. El 2004 tenia 151.200 batejats d'un total de 152.000 habitants. Actualment està regida per l'arquebisbe Agostino Superbo.
Archidioecesis Turritana | |||||
Localització | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
![]() | |||||
![]() | |||||
Parròquies | 61 | ||||
Conté la subdivisió | |||||
Població humana | |||||
Població | 156.955 (2019) ![]() | ||||
Llengua utilitzada | italià ![]() | ||||
Religió | romà | ||||
Geografia | |||||
Part de | |||||
Superfície | 1.634 km² ![]() | ||||
Limita amb | |||||
Dades històriques | |||||
Anterior | |||||
Creació | segle v | ||||
Patrocini | San Gerardo de Potenza patrons secundaris: Sant'Aronzio i Sant Roc | ||||
Catedral | Catedral de San Gerard bisbe , San Nicola a Muro Lucano Santa Maria Assunta e San Giorgio a Marsico Nuovo (cocatedral) | ||||
Organització política | |||||
• Arquebisbe metropolità | Agostino Superbo | ||||
Lloc web | diocesipotenza.it |
L'arxidiòcesi comprèn el territori de les ciutats de Potenza, Muro Lucano, Marsico Nuovo i vint-i-dos municipis més de la província de Potenza.
La seu arxiepiscopal es troba a la ciutat de Potenza, on es troba la Catedral de San Gerard bisbe. A Muro Lucano es troba la Cocatedral de San Nicola, mentre que a Marsico Nuovo hi ha la Cocatedral de Santa Maria Assunta e San Giorgio.
El territori està dividit en 61 parròquies.
La província eclesiàstica, instituïda el 1976, comprèn les següents diòcesis sufragànies:
La Diòcesi de Lucano va ser erigida en una època incerta; d'acord amb Vincenzio d'Avino el seu naixement es remunta al 1009. El primer bisbe conegut és Leo, que va participar en un sínode romà el 1049 sota el pontificat del Papa Lleó IX. El bisbe Roberto va ser qui consagrà la catedral de Muro, el 1169. Va ser sufragània de l'arxidiòcesi de Conza (després Conza i Campagna).
Durant el Cisma d'Occident, el bisbe Antonio, qui s'havia unit a l'obediència d'Avinyó, va patir molt i gairebé una sentència de mort pel rei de Nàpols. Es va refugiar al castell de Buccino, i va seguir governant la diòcesi des d'aquest lloc, que l'antipapa Climent VII va erigir una nova diòcesi (Polsinensis o Bolsinensis) en comptes de Muro. Va ser succeït per un altre bisbe d'Avinyó, que també va ser nomenat Antonio (1395), nomenat per l'antipapa Benet XIII.
El seminari va ser creat pel bisbe diocesà Filesio Nacionals pocs anys després de la conclusió del Concili de Trento. El 1728 el bisbe Domenico Antonio Manfredi va consagrar la nova catedral dedicada a Maria Assumpta. Al mig del segle xix la diòcesi incloïa vuit localitats, a més de Muro: Bella, San Fele, Ruvo, Rapone, Castelgrande, Balvano, Ricigliano i Romagnano.
El 2 de juliol de 1954 Muro Lucano va esdevenir part de la nova província eclesiàstica d'Acerenza; el 21 d'agost de 1976 passà a formar part de la província eclesiàstica de Potenza.
El 5 de març de 1973, després de tres anys vacant, l'Arquebisbe de Potenza (i bisbe de Marsico Nuovo) Aurelio Sorrentino va ser també nomenat bisbe de Muro Lucano, unint així in persona episcopi les dues seus.
La diòcesi de Marsico Nuovo va ser erigida aproximadament al segle viii, però remunta el seu origen a partir de l'antiga diòcesi de Grumentum, de la qual es coneixen tres bisbes: Sempronio Atto, que va viure fins al 370 ; Giuliano o Tulliano, que va viure entre el 578 i el 590, i Rodolfo Alano en una època desconeguda, però posterior a Giulio. La destrucció de Grumentum a mans dels sarraïns va causar el trasllat de la seu a Marsico Nuovo. No obstant això, fins i tot als segles xi i xii els els bisbes no havien renunciat al títol antic: per exemple, el bisbe Giovanni, el 1095, signà com a Episcopus sanctae sedis Grumentinae in civitate Marsico; i el 1123 el bisbe Leone Grumentinae sedis pontifex.
La diòcesi de Marsico Nuovo era sufragània de l'arxidiòcesi de Salern. La catedral, dedicada a l'Assumpció i a Sant Jordi, va ser reconstruïda després de la destrucció causada pel sarraïns i consagrada el 1131 pel bisbe Enrico.
Entre els bisbes post-tridentins, es recorda en particular, Giuseppe Cianti (1640-1656): en 1643 va celebrar un sínode per a la implementació del Concili; reconstruí la catedral; establí el seminari diocesà i l'arxiu episcopal.
El 27 de juny de 1818 la diòcesi de Marsico Nuovo es va unir aeque principaliter a la diòcesi de Potenza amb la butlla De utiliori del Papa Pius VII. No obstant això, es van mantenir separar les seves províncies eclesiàstiques d'origen.
El 2 de juliol de 1954 va esdevenir part de la nova província eclesiàstica d'Acerenza; i el 21 d'agost de 1976 va passar a formar part de la província eclesiàstica de Potenza.
La unió aeque principaliter amb Potenza va durar fins al 1986, quan va esdevenir una unió completa.
La diòcesi de Potenza va ser erigida al segle v i a partir del segle xi va esdevenir sufragània de l'arxidiòcesi d'Acerenza. El primer esment documentat històricament de l'existència de la diòcesi es remunta al segle v, quan el nom del bisbe Erculenzio apareix en dues cartes al Papa Gelasi I. Sobre el segon bisbe conegut, Amanzio o Amando, hi ha l'atribució incerta en aquesta seu p a la de Potenza Picena. El tercer bisbe de la primera època, Pietro, s'esmenta en una carta del Papa Pelagi I.
Del 1111 al 1119 va ser bisbe de Potenza san Gerardo, que va construir la catedral i en l'actualitat és el patró de l'arxidiòcesis.
El seminari de la diòcesi de Potenza es va establir en el primer quart del segle xvii pel bisbe Achille Caracciolo.
El 27 de juny 1818 la diòcesi es va unir poder aeque principaliter a la diòcesi de Marsico Nuovo amb la butlla De utiliori del Papa Pius VII.
L'11 de febrer de 1973 en virtut de la butlla Cum Italicas del Papa Pau VI, la diòcesi de Potenza va ser elevada al rang d'arxidiòcesi immediatament subjecta a la Santa Seu i el 5 de març d'aquell mateix any l'arquebisbe de Potenza també va ser elegit bisbe de Muro Lucano de març, donant lloc a una unió in persona episcopi.
Va ser l'arquebisbe d'Acerenza, cap d'una antiga seu episcopal, qui exercí la funció de la metropoli lucana, però que fins al 21 d'agost de 1976, quan la butlla Quo aptius el mateix Papa Pau VI, l'arxidiòcesi de Potenza va esdevenir una seu metropolitana amb jurisdicció sobre totes les seus de Lucània.
El 30 de setembre de 1986 pel decret Instantibus votis de la Congregació per als Bisbes, les tres seus de Potenza, de Marsico Nuovo i Lucano es van unir en plena unione i la nova seu va prendre el seu nom actual.
A finals del 2004, la diòcesi tenia 151.200 batejats sobre una població de 152.000 persones, equivalent al 99,5% del total.
any | població | sacerdots | diaques | religiosos | parroquies | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
batejats | total | % | total | clergat secular |
clergat regular |
batejats por sacerdot |
homes | dones | |||
1950 | 87.050 | 87.050 | 100,0 | 89 | 65 | 24 | 978 | 36 | 136 | 25 | |
1970 | 111.457 | 0,0 | 93 | 54 | 39 | 0 | 46 | 218 | 33 | ||
1980 | 133.400 | 136.400 | 97,8 | 97 | 64 | 33 | 1.375 | 35 | 201 | 42 | |
1990 | 153.800 | 154.800 | 99,4 | 106 | 68 | 38 | 1.450 | 3 | 40 | 220 | 57 |
1999 | 152.000 | 152.600 | 99,6 | 103 | 72 | 31 | 1.475 | 13 | 33 | 178 | 59 |
2000 | 152.000 | 152.600 | 99,6 | 104 | 73 | 31 | 1.461 | 13 | 33 | 135 | 59 |
2001 | 178.000 | 180.000 | 98,9 | 107 | 77 | 30 | 1.663 | 18 | 32 | 130 | 61 |
2002 | 173.500 | 175.000 | 99,1 | 110 | 78 | 32 | 1.577 | 20 | 33 | 120 | 61 |
2003 | 151.200 | 152.000 | 99,5 | 125 | 84 | 41 | 1.209 | 19 | 51 | 230 | 61 |
2004 | 151.200 | 152.000 | 99,5 | 119 | 82 | 37 | 1.270 | 19 | 86 | 200 | 61 |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.