Bidyanus bidyanus és una espècie de peix pertanyent a la família dels terapòntids.[2]
Dades ràpides Estat de conservació, UICN ...
Tanca
- Pot arribar a fer 40 cm de llargària màxima (normalment, en fa 30) i 1.500 g de pes.[3][4][5][6]
Té lloc a l'estiu (entre el novembre i el gener, quan la temperatura de l'aigua és al voltant dels 23-30 °C) i després d'una migració aigües amunt. Els ous són pelàgics, fan 2,7-2,8 mm de diàmetre i les larves es desclouen al cap de 30 hores amb una mida de 3,6 mm de longitud.[3][7]
Menja insectes aquàtics, mol·luscs, cucs i plantes.[3]
És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic, potamòdrom[8] i de clima subtropical (10 °C-30 °C; 29°S-35°S).[3]
És inofensiu per als humans, molt apreciat pels afeccionats a la pesca esportiva i una espècie cada cop més utilitzada en aqüicultura a Austràlia, ja que és bona per al consum humà.[13][14][15][16][17][18][3]
Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002. Field guide to the freshwater fishes of Australia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 394 p. Merrick, J.R. i G.E. Schmida, 1984. Australian freshwater fishes: biology and management. Griffin Press Ltd., Austràlia Meridional. 409 p. Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p. Arthington, A.H. i F. McKenzie, 1997. Review of impacts of displaced/introduced fauna associated with inland waters. Australia: State of the Environment Technical Paper Series (Inland waters), Department of the Environment, Canberra (Austràlia). 69 p. Eldredge, L.G., 1994. Freshwater fishes. P. 73-84. A: L.G. Eldredge, Perspectives in aquatic exotic species management in the Pacific Islands. Vol. 1. Introductions of commercially significant aquatic organisms to the Pacific Islands. South Pacific Commission, Nova Caledònia. Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178. Rowland, S.J., 1995. High density pond culture of silver perch, Bidyanus bidyanus. Asian Fish. Sci. 8:73-79. Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002. Garibaldi, L., 1996. List of animal species used in aquaculture. FAO Fish. Circ. 914. 38 p.
FAO, 1996. Aquaculture production statistics 1985-1994. FAO Fish. Circ. 815. 189 p. FAO Fishery Information, Data and Statistics Service 1993 Aquaculture production (1985-1991). FAO Fish. Circ. 815, Rev. 5. 213 p. Liao, C.-I., H.-M. Su i E.Y. Chang, 2001. Techniques in finfish larviculture in Taiwan. Aquaculture 200(2001):1-31.
- Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
- Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
- Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
- Baillie, J. i B. Groombridge (eds.), 1996. 1996 IUCN red list of threatened animals. UICN, Gland, Suïssa. 378 p.
- Golani, D. i D. Mires, 2000. Introduction of fishes to the freshwater system of Israel. Isr. J. Aquacult. / Bamidgeh 52(2):47-60.
- Ma, X., X. Bangxi, W. Yindong i W. Mingxue, 2003. Intentionally introduced and transferred fishes in China's inland waters. Asian Fish. Sci. 16(3&4):279-290.
- Warburton, K., S. Retif i D. Hume, 1998. Generalists as sequential specialists: diets and prey switching in juvenile silver perch. Environ. Biol. Fish. 51(4):445-454.
- Wheeler, A., 1977. Das grosse Buch der Fische. Eugen Ulmer GmbH & Co. Stuttgart. 356 p.
- Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.