filòleg, traductor, hel·lenista i editor català, rector de la Universitat de Barcelona From Wikipedia, the free encyclopedia
Antoni Bergnes de las Casas (Barcelona, 1801 - Barcelona, 17 de novembre de 1879) fou un filòleg, hel·lenista i editor català,[1] rector de la Universitat de Barcelona.
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1801 ![]() Barcelona ![]() |
Mort | 17 novembre 1879 ![]() Barcelona ![]() |
Sepultura | Cementiri del Poblenou (no se'n sap el lloc exacte) |
![]() | |
1869 – 1875 ← Pablo González Huebra – Estanislau Reynals i Rabassa → | |
![]() | |
Catedràtic d'universitat | |
![]() | |
Activitat | |
Ocupació | empresari, editor, impressor, catedràtic, filòleg, polític ![]() |
Ocupador | Universitat de Barcelona ![]() |
Va néixer a la Ciutat Comtal l'any 1801, fill de Pau Bergnes i de Rosa de las Casas (el cognom es va castellanitzar). El seu pare era fill d'Antoine Bergnes, un emigrat francès de Castellnou d'Arri i la seva mare pertanyia també a una família francesa descendent de Lluís VI i entroncada amb el comte de las Casas, el biògraf de Napoleó. Tenia una germana gran, Joana, que també era escriptora i ell era germà bessó d'una noia, Rosa. Va contraure matrimoni amb la seva cosina Concepció de las Casas i Prat i van tenir nombrosa descendència.
Batxiller i també després llicenciat en filosofia, en la secció de Lletres i de Literatura. Va regentar la càtedra de francès de l'Escola d'Idiomes de la Junta de Comerç de Barcelona (1830), on també va ensenyar grec.
Va iniciar la seva trajectòria professional en l'àmbit del comerç, treballant en els escriptoris d'Antoni de Gironella i d'Estanislau Reynals, on va aprendre idiomes per a dur la correspondència estrangera, i on inicià els seus contactes amb la llengua i la cultura gregues, fruit del contacte amb un corresponsal grec.[2]
Des del 1830 fins al 1843 dirigí l'editorial que portava el seu nom (Antonio Bergnes & Cia.), de la qual són conegudes unes 265 produccions sota el seu segell. A la seva editorial va tenir com a col·laborador a Manuel Rivadeneyra, qui posteriorment es va establir a Madrid. Va editar periòdics i revistes com "El Vapor" on l'any 1833 li va publicar al seu bon amic Aribau la seva Oda a la Pàtria que es considera l'inici de la Renaixença, i El Museo de las Familias.[3]
Va introduir les idees evolucionistes al país en traduir, editar i difondre les obres de Buffon, Lamarck, Virey i Bory de Saint-Vincent. També tenia simpatia pels quàquers.[4] Va traduir i editar obres de Goethe, Chateaubriand, Walter Scott, també amic seu i a qui va conèixer en un dels seus viatges a Londres. Va publicar diferents gramàtiques gregues i crestomaties de la llengua grega.[5]
A la Universitat de Barcelona fou catedràtic interí i més tard regent de càtedra de llengua grega (1834-1875). Va ser el primer catedràtic de grec de la Universitat de Barcelona, després que aquesta retornés de Cervera (1837 - 1879). L'any 1851 llegeix el discurs d'inauguració de curs que és publicat el mateix any. Fou degà de Filosofia i Lletres (1857). L'any 1860 s'encarrega també de l'assignatura de Literatura Clàssica Grega i Llatina.
Entre 1868 (any de la Revolució Gloriosa) i el 1875 va ocupar el càrrec de Rector de la Universitat de Barcelona. Va tenir amistat amb el rei Amadeu I i la seva esposa Maria Victòria, els quals li van concedir la Gran Creu de l'orde de Maria Victoria. També va ser membre corresponent de la Real Academia de la Lengua.
Fou Secretari de la subdelegació de Barcelona de l'Academia Greco-latina de Madrid (1833), Regidor de l'Ajuntament de Barcelona (1835); soci numerari de la Reial Acadèmia de les Bones Lletres (1836) i de la Societat Econòmica Barcelonesa (1846).
Va morir a Barcelona l'any 1879 i la ciutat té un carrer que porta el seu nom.
El CRAI Biblioteca de Fons Antic de la Universitat de Barcelona conserva dues obres que van formar part de la biblioteca personal de Bergnes de las Casas.[6] L'exlibris manuscrit de Bergnes de las Casas -la marca de propietat que ha permès identificar els seus llibres- es pot consultar a la base de dades Antics Posseïdors, del CRAI Biblioteca de Fons Antic.[7]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.