From Wikipedia, the free encyclopedia
L'antigorita és un mineral de la classe dels silicats (fil·losilicats). Matthias Eduard Schweizer li va posar aquest nom el 1840 per la Vall d'Antigorio, a Itàlia, lloc on es va trobar. En realitat, l'exemplar tipus es va recollir a prop de la frontera entre Suïssa i Itàlia a partir d'afloraments de la serpentinita Geisspfad i no està clar en quin país es van prendre les mostres. Pertany al grup serpentina.[2][3] És un mineral molt relacionat amb la lizardita i el crisòtil.
![]() | |
---|---|
![]() Antigorita provinent del Comtat de Jackson, Carolina del Nord, Estats Units | |
Fórmula química | Mg₃Si₂O₅(OH)₄ |
Epònim | Valle Antigorio (en) ![]() ![]() |
Localitat tipus | Binn valley (en) ![]() ![]() ![]() |
Classificació | |
Categoria | silicats > fil·losilicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.ED.15 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.ED.15 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | VIII/E.10b ![]() |
Dana | 71.1.2a.1 |
Heys | 14.4.15 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Estructura cristal·lina | a = 43,53Å; b = 9,25Å; c = 7,26Å; β = 91,13° |
Grup puntual | m - domàtica |
Color | verd, gris, blavós, marró i negre |
Exfoliació | molt bona |
Fractura | desagregable |
Duresa | 3,5 a 4 |
Lluïssor | vítria, grassa |
Color de la ratlla | blanca verdosa |
Diafanitat | transparent |
Densitat | 2,5 a 2,6 g/cm³ (mesurada); 2,52 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Índex de refracció | nα = 1,555 a 1,567 nβ = 1,560 a 1,573 nγ = 1,560 a 1,573 |
Birefringència | δ = 0,005 a 0,006 |
Angle 2V | mesurat: 20° to 50° |
Dispersió òptica | feble |
Impureses comunes | Ni, Al, Mn |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral redefinit (Rd) ![]() |
Codi IMA | IMA1998 s.p. ![]() |
Any d'aprovació | 1840 |
Símbol | Atg ![]() |
Referències | [1] |
L'antigorita es troba normalment en forma massiva o en plaques, i cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa varia entre 3,5 i 4 a l'escala de Mohs i la seva exfoliació és molt bona. Predominen els exemplars de color verd, tot i que també són normals de color verd-blavós, blanc, marró o negre.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'antigorita pertany a «09.ED: Fil·losilicats amb capes de caolinita, compostos per xarxes tetraèdriques i octaèdriques» juntament amb els següents minerals: dickita, caolinita, nacrita, odinita, hal·loysita, hisingerita, hal·loysita-7Å, amesita, berthierina, brindleyita, caryopilita, crisòtil, cronstedtita, fraipontita, greenalita, kellyita, lizardita, manandonita, nepouita, pecoraita, guidottiita, al·lòfana, crisocol·la, imogolita, neotocita, bismutoferrita i chapmanita.
Als territoris de parla catalana ha estat descrita a les mines de Costabona, situades a Prats de Molló i la Presta, una comuna de la comarca del Vallespir, a la Catalunya del Nord.[4] També ha estat trobada a les pedreres de Gualba, al Vallès Oriental (Barcelona).
Trobem les següents varietats d'antigorita:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.