Sitasta kost (lat. os ethmoidale) je neparna kost u lobanji čovjeka, koja razdvaja nosnu šupljinu od mozga. Nalazi se na krovu korijena nosa, između dvije orbite. Ova kockasta kost je lagahna zbog spužvaste konstrukcije. Sitasta kost je jedna od kostiju koje čine koštani prsten (orbitu) oka.[1][2][3]
Sitasta kost (Os ethmoidale) | |
---|---|
![]() Lobanjske kosti | |
![]() Sedam kostiju koje se zglobljavaju za formiranje orbite (Sitasta je smeđa, između crveno i purpurno označenih kostiju) | |
Identifikatori | |
Gray's | p.153 |
MeSH | A02.835.232.781.292 |
TA | A02.1.07.001 |
FMA | 52740 |
Anatomska terminologija |
Struktura
Sitasta kost je prednja lobanjska kost, koja je smještena između očiju. Učestvuje u strukturi medijalnog zida orbite, nosne šupljine i nosne pregrade.[4] Sitasta kost ima tri dijela:
- sitasta ploča,
- sitasti labirint i
- okomita sitasta ploča.
Sitasta ploča čini krov nosne šupljine, a sitasti labirint sastoji se od velike mase na obje strane okomite ploče, a okomita ploča stvara dvije vršne trećine nosne pregrade. Između eworbitne ploče i nosne školjke su sitasti sinusi ili ćelije sitastog zraka, koje su promjenjivo brojne male šupljine u bočnoj masi sitaste kosti.[5][6][7] [8][9]
Zglobljavanja
Sitasta kost se zglobljava sa trinaest kostiju:
- dvije kosti neurokranija: čeone i klinaste kosti (na tijelu i sitastoj školjki).
- jedanaest kostiju viscerocranija: dvije nosne kosti, dvije gornjevilične, dvije suzne, dvije nepčane, dvije donje nosne školjke i rilo (vomer).
Razvoj
Sitasta kost okoštava iz hrskavice nosne kapsule, u tri centra: jedan za okomitu pločuj, a drugi za labirinte. Prvo se razvijaju labirinti, kada se zrnca okoštavanja koja se pojavljuju u regiji lamina papyracea, između četvrtog i petog mjeseca fetusnog života, a proteže se u školjku.
Pri rođenju, kost se sastoji od dva labirinta, koji su mali i slabo razvijeni. Tokom prve godine nakon rođenja, okomita ploča i crista galli (guščiji greben) počinju se pretvarati u kost, iz jednog centra, a povezani su s labirintima o početku druge godine života.
Sitasta ploča okoštava dijelom iz okomite ploče, a dijelom iz labirinta.
Razvoj sitastih ćelija (komora) počinje tokom fetusnog života
Funkcija
Uloga u magnetocepciji
Neke ptice i ostale migracijske životinje, u sitastim kostima imaju naslage biološkog magnetita, koji im omogućava osjećanje smjeza Zemljinog magnetnog polja. Ljudi imaju slične magnetitne, ali se vjeruje da su ostale u rudimentnim tragovima[10]
Klinički značaj
Fraktura u lamine papyracea, bočnoj ploči labirinta sitaste kosti, omogućuje komunikaciju između nosne šupljine i istostrane orbite, kroz donjemedijalni orbitni zid, što izaziva orbitni emfizem. Povećava pritisak u nosnoj šupljini, kao što se vidi pri kihanju, naprimjer i dovodi do privremenog egzoftalmusa.
Porozna krhka priroda, sitastu kost čini posebno osjetljivom na frakture. Obično se lomi pri djelovanju uzlazne sile na nos. To se može dogoditi udarom u ploču u prometnoj nesreći ili slijetanju na tlo nakon pada s visine. Prijelom sitaste kosti može proizvesti fragmente kostiju koje prodiru u sitastu ploču. Ta trauma može dovesti do curenja likvora u nosnu šupljinu. Ovi otvori omogućuju oportunističkim bakterijama u nosnoj šupljini ds ulaze u sterilnim uvjetima u centralni nervni sistem (CNS). CNS je obično zaštićen krvno-moždanom barijerom, ali rupa u sitastoj ploči omogućava da neka bakterije uđe kroz barijeru. Krvno-moždana barijera, takve infekcije čini izuzetno teško izlječivim, jer samo određeni lijekovi mogu proći u CNS.[1][2][3]
Prijelom sitaste kosti može odvojiti mirisni živac. Ova ozljeda rezultatira u poremećaju zvanom anosmija (gubitak njuha). Smanjenje sposobnosti čula okusa je također jedna od nuspojava, jer se snažno oslanja na miris. Ova ozljeda nije smrtonosna, ali može biti opasna, osobito ako osoba ne osjeća miris dima, plina ili pokvarene hrane.[11] U stvari, za ljude s anosmijom je više od četiri puta vjerojatnije da će umrijeti u pet godina u odnosu na one sa zdravim osjećajem mirisa.[12]
Dodatne slike
- Sitasta kost odozgo
- Okomita sitasta ploča
- Sitasta kost (otraga).
- Sitasta kost, desna strana
- Sitasta kost, u centru, unutar orbite
- Bočni izgled lobanje
- Lobanja s prednje strane
- Medijalni zid lijeve orbite
- Baza lobanje – gornja površina
- Medijani zid nosne jame
- Krov, dno i bočni zid nosne šupljine
- Bočni zid nosne šupljine, sa položejem sitaste kosti
- Sitasta kost
- Okomita ploča