film Bena Afflecka iz 2012. From Wikipedia, the free encyclopedia
Argo je američki dramski triler snimljen 2012. u režiji Bena Afflecka koji ujedno tumači i glavnu ulogu u filmu. Bio je nominiran za 7 Oscara a osvojio ih je ukupno 3 i to onaj za najbolji film.[1] Tony Mendez (Ben Affleck), je specijalista za oslobađanje osoblja iz neprijateljskog okruženja u saradnji sa CIA-om. Mendez je došao na ideju predstavljanja šest talaca kao kanadska filmska ekipa u Iranu koji rade na izviđanju mjesta za snimanje lažnog naučno-fantastičnog filma pod nazivom "Argo". Da bi doprinijeli vjerodostojnosti, oni regrutiraju Johna Chambersa (koji je radio šminku za film iz 1968. "Planeta majmuna") kao i druge holivudske djelatnike da osnuju ekipu za snimanje. Prizori su snimani na lokaciji Burbanka a Warner Bros je bio zadužen za objavljivanje filma. Misija "Argo" je bila obznanjena 1997. od strane predsjednika Clintona, što je dovelo do objavljivanja članka Joshuaha Bearmana 2007. u listu Wired, koji je kasnije prilagoden za scenario Chrisa Terria.[2]
Argo | |
---|---|
![]() Originalni poster za film | |
Režiser | Ben Affleck |
Producent |
|
Scenarist(i) | Chris Terrio (prema romanu Tony Mendez) |
Uloge |
|
Muzika | Alexandre Desplat |
Žanr | drama, triler |
Kinematografija | Rodrigo Prieto |
Montaža | William Goldenberg |
Produkcija | |
Distributer |
|
Premijera | 12. oktobar 2012. |
Trajanje | 120 minuta |
Zemlja | SAD |
Jezik | engleski |
Budžet | 44,5 miliona $ |
Zarada | 136 miliona $[1] |
Film počinje s kratkom historijom Perzijskog carstva, pa sve do modernih vremena, kada je iransko vodstvo svrgnuto 1953, uz pomoć SAD-a i Velike Britanije. Prozapadni šah preuzeo je vodstvo u zemlji i to je trajalo sve do 1979, kada je srušen usljed velike ogorčenosti naroda zbog njegovih stalnih nastojanja da pozapadnjačiti zemlju i zbog njegovih represivnih mjera. Ajatolah Homeini je preuzeo kontrolu nad čelništvom zemlje. Šah je prognan u Egipat, a kasnije je otišao u SAD radi liječenja raka. Iako je predsjednik Carter dozvolio šahu da dođe u SAD zbog humanitarnih razloga, narod Irana je to vidio kao dolijevanje goriva za antiameričku vatru.
4. novembra 1979, militanti su protestovali ispred američke ambasade u Teheranu. Oni zahtijevaju da se Šah vrati u Iran kako bi mu se sudilo. Kada su neki od protestanata uspjeli preskočiti ogradu, izdata je naredba za početak uništavanja svih dokumenata ambasade od kojih su neki bili isjeckani and neki spaljeni. Oprema je također bila uništena. Šef sigurnosti ambasade pokušava izaći vani da urazumi militante, ali on je odmah bio zarobljen i odveden kao talac. Marinci zaduženi za čuvanje ambasade bili su naoružani, ali njihov zapovjedink ih upozorava da ne pucaju ni u koga. Oni ograničavaju svoje napore na upotrebu suzavca, ali kad su lanci na vanjskim vratima bili presječeni, militanti zauzimaju ambasadu i uzimaju 66 od ukupno 72 diplomata i osoblje kao taoce. Šestero članova osoblja, bili su u zgradi sa direktnim izlazom na ulicu, i bili su u mogućnosti pobjeći i sakriti se u kuću kanadskog ambasadora Kena Taylora (Victor Garber). Četrnaestero talaca kasnije su bili pušteni, uglavnom zato što su bili iz zemalja koje su smatrali da su bile pod represijom od strane SAD-a, ili iz zdravstvenih razloga.
Jedan od militanata pronalazi plakat sa slikom ajatolaha s nekoliko pikado strelica u njemu, time povećavajući gnjev još više. U sljedećim danima, sedmicama i mjesecima, taoci sa povezom preko očiju paradirali su ispred TV kamera i podrugljive gomile. Oni nisu smjeli govoriti ni čitati, i rijetko im je bilo dopušteno da mijenjaju odjeću. Tokom krize vladala je zastrašujuća neizvjesnost o njihovoj sudbini: taoci nikad nisu znali hoće li biti mučeni, ubijeni ili oslobođeni. Šezdeset devet dana krize, kanađanima sve više smeta prisustvo šest amerikanaca u njihovoj ambasadi. Pronose se glasine da su iranci zaposlili iransku djecu da kroz mukotrpan proces poslažu isjeckane dokumente. Samo je pitanje vremena kada će shvatiti da nije sve osoblje ambasade na broju i da rekonstruiraju sve fotografije, tako da znaju koga će tražiti. Sa situacijom vezanom za šest bjegunaca koja je još uvijek bila tajna, američki State Department počinje istraživati mogućnosti njihovog "izvlačenja" iz Irana. Tony Mendez (Ben Affleck), stručnjak za operacije CIA-e je pozvan na savjetovanje. Mendez kritizira sve iznesene prijedloge, ali ni on također nema bolji plan da ponudi. Jednog dana kada je kod kuće gledao film, "Bitka za Planetu majmuna" na TV-u zajedno sa svojim sinom, pala mu je na pemet ideja da se bjegunci predstave kao kanadska filmska ekipa koja izviđa "egzotična" mjesta u Iranu za njihov novi naučno fantastični film. To bi im pružilo legitiman razlog za napuštanje zemlje.
Mendez i njegov šef Jack O'Donnell (Bryan Cranston) kontaktiraju Johna Chambersa (John Goodman), holivudskog šminkera koji je prethodno izrađivao maske za CIA-u. Shvativši da će im trebati potpuni legitimitet da naprave plan što uvjerljivijim, Chambers kontaktira filmskog producenta Lestera Siegela (Alan Arkin). U početku skeptičan, Siegel ipak na kraju pristaje pomoći i zajedno osnivaju lažni filmski studio, "Studio 6," objavljuju svoje planove, i uspješno postavljaju lažni Argo kao "naučno fantastični film" u stilu Ratova zvijezda, kako bi doprinijeli vjerodostojnosti priče. Student-militanti prijete da sude taocima kao špijunima i da im dodijele odgovarajuće kazne. Oni su otišli toliko daleko da je manja grupa talaca bila vezana sa povezima na očima, te su bili poredani za strijeljanje. Oružje se ispaljuje ali naprazno, pa se to ispostavilo kao okrutna prevara. Izvanredno stanje dolazi na snagu u Iranu, pod vlašću ajatolaha, gdje su opozicijski članovi, u nekim slučajevima bili strijeljani ili obješeni o građevinske dizalice, bili suđeni na pristranim sudovima.
Napetosti rastu nakon što iranska domaćica u kanadskoj ambasadi počinje postavljati pitanja o šestero "gostiju", šta je razlog zašto oni nikada ne napuštaju boravište. Pošto nudi najbolje od svih drugih lošijih prijedloga za spašavanje šest amerikanaca, Mendez je najzad dobio odobrenje od državnog sekretara za nastavak svog fiktivnog filmskog plana. On putuje u Iran, preko Istanbula. Predstavljajući se kao producent za Argo, Mendez ulazi u Iran i povezuje se sa šest bjegunaca. On im daje kanadske pasoše i lažne identitete i priprema ih za prolaz kroz osiguranje aerodroma, kada za to dođe vrijeme. Iako sa malo povjerenja u Mendezov plan, oni nevoljko pristaju, znajući da i Mendez riskira svoj vlastiti život, i uvjereni su da je to njihov jedini izbor. Svako od njih šestero je zadužen za novi identitet, koji uključuje upotrebu maski i pamćenje detalja o njihovim novim ličnim podacima.
Plan je da grupa izađe u javnost na jedan dan i obiđu lokalni bazar kao potencijalno mjesto snimanja filma. Namjera je bila da se stekne povjerenje u njihovu priču, a onda će napustiti zemlju sljedećeg dana. Posjeta bazaru se komplikuje kada lokalni poduzetnik napada na jednu od žena iz grupe koja je fotografisala. Srećom, njihov iranski vodič uspijeva da ih odvede podalje od sve neprijateljskije gomile, ali sve to je bilo vrlo traumatično za njih. Kada se saznalo da je predsjednik Carter odobrio vojnu akciju pod nazivom Delta Force u cilju spašavanja 52 taoca, Mendezu je preneseno preko O'Donnella da je njegova manja operacija otkazana, kako bi se izbjegli bilo kakvi mogući sukobi. Mendez je bijesan. Osjećajući se lično odgovornim za sudbinu talaca, on odlučuje da nastavi dalje s planom. Te noći, Mendez i šest bjegunaca utapaju se u alkohol u pokušaju da smire živce i pripreme se za bijeg ili smrt sljedećeg dana.
Sljedećeg jutra, Mendez naziva O'Donnella sa sigurnog telefona i kaže mu da ne odustaje od plana, i zatim prekida vezu prije nego ga je O'Donnell pokušao odgovoriti od toga. O'Donnell je prisiljen da obavijesti državnog sekretara i ministra odbrane o Mendezovoj odluci, i na kraju predsjednika Cartera, koji jedini može da odobri kupovinu karata leta Swissaira iz Teherana, za Mendeza i šestero bjegunaca. Jedan iranski obavještajac dolazi da posjeti domaćicu u kanadskoj ambasadi. Srećom, njena priča pruža zaštitu za šestorku iz ambasade, pošto ona lažno tvrdi da su bjegunci u rezidenciji bili samo dva dana. Ona sada mora pronaći izlaz iz zemlje zbog vlastite sigurnosti (odlazi u Irak). Kanadski ambasador i njegova supruga odlaze na aerodrom odmah nakon Mendeza i njegove grupe.
Napetost raste na aerodromu. Kada su došli da ovjere karte, agent ne uspijeva da pronađe rezervacije. Predsjednik Carter je upravo bio u procesu ponovnog odobravanja Mendezove misije. Pošto Mendez nije bio u mogućnosti da sazna za to, on traži od agenta da ponovo provjeri. Ovaj put, njihove rezervacije se pojavljuju i oni dobivaju karte za ukrcavanje u avion. Na sljedećoj provjeri pasoša, skeptični službenik ne želi da im odobri putovanje, jer ne postoji originalni dokument o tome da su stigli u Iran dva dana prije, pošto samo imaju kopije s njima. Službenik se predomišlja kad dobija pismo od iranskog ministra kulture. To pismo je bilo ovlaštenje za grupu da dođu u Iran. Kad se grupa približila trećoj liniji provjere, član iranske Revolucionarne garde provjerava pasoše i karte. On uvodi njih šestero u obližnju sobu. Stražar je također sumnjičav oko njihovog identiteta i razloga njihove posjete. Jedan od bjegunaca govori perzijski i ulazi u dijalog sa stražarom i objašnjava mu ko su oni i njihov razlog za posjetu Iranu. On mu pokazuje kopije nekih od filmova i kopiju novinskogo oglasa za film. Mendez predaje stražaru posjetnicu za lažnu filmsku kompaniju iz Los Angelesa, i kaže mu da oni mogu potvrditi autentičnost grupe.
Stražar provjerava novine i bira telefonski broj sa kartice. Međutim, Siegel i Chambers su kasnili pri povratku u njihovu kancelariju zbog nekog snimanja filma koje se odvijalo na susjednoj pozornici. Upravo kad je htio spustiti slušalicu, Chambers odgovara. Stražar pita da li može razgovarati sa Mendezom. Chambers kaže da je Mendez otputovao na izviđanje. Stražar prekida vezu i vraća se nazad te dopušta grupi da se ukrcaju u avion. U međuvremenu, djeca uspješno sastavljaju sliku jednog od šestorice koja je potpuno odgovarala tajnoj fotografiji čovjeka snimljenog u bazaru dan prije. Revolucionarna garda juri prema kanadskoj ambasadi ali tamo ne zatiču nikoga i sva oprema je uništena.
Grupa ulazi u avion neposredno prije nego što su iranski stražari na aerodromu bili obaviješteni o prevari. Dok je avion odlazio na zaletnu pistu, dva iranska policijska automobila i jedan kamion pun pripadnika Revolucionarne garde pokušavaju da zaustave polijetanje. Avion je bio prebrz za njih i ne uspijevaju da ga zaustave. Mendez i taoci osjećaju olakšanje tek kada su napustili zračni prostor Irana. To je bio 87 dan talačke krize.[1]
Argo se suočava sa kritikama zbog svoje navodne historijske netačnosti, tvrdeći da su britanske i novozelandske ambasade okrenule leđa američkim bjeguncima. "Moja prva reakcija kada sam čuo o ovome ispunila me je bijesom", rekao je Sir John Graham, tadašnji britanski ambasador u Iranu. "Još uvijek sam jako uznemiren da je filmska ekipa toliko iskrivila činjenice."
Affleckov triler je zabranjen u Iranu, gdje je službeno ocijenjen kao "anti-iranski". Mohammad Hosseini, ministar kulture i islamskog savjetovanja, opisao ga je kao "uvredljiv čin" motiviran "zlim namjerama".[3]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.