Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Ця стаття містить правописні, лексичні, граматичні, стилістичні або інші мовні помилки, які треба виправити. |
Янцзи | |
---|---|
На річкових просторах біля Нанкіну | |
33°26′39″ пн. ш. 90°56′10″ сх. д. | |
Витік | гора Геладандун Тангла, гірський масив Тангла, східний Тибет, провінція Цінхай |
• координати | 33°25′44″ пн. ш. 91°10′57″ сх. д. |
• висота, м | 5 042 м |
Гирло | Східно-Китайське море, біля Шанхая і Цзянсу |
• координати | 31°23′37″ пн. ш. 121°58′59″ сх. д. |
Басейн | Басейн Янцзи |
Країни: | ![]() |
Прирічкові країни: | ![]() |
Регіон | Цінхай Тибетський автономний район Юньнань Сичуань Чунцін Хубей Хунань Цзянсі Аньхой Цзянсу Шанхай |
Довжина | 6 380 км[1] |
Площа басейну: | 1 808,5 км² |
Середньорічний стік | 30 166 м³/с (сер. річн.)[2] 110 000 м³/с (max)[3][4] 2000 м³/с (min) |
Притоки: | Ялунцзян (кит. 雅砻江) (л.), Міньцзян (кит. 岷江) (л.), Тоцзян (沱江) (л.), Цзялінцзян (кит. 嘉陵江) (л.), Ханьшуй (кит. 汉江) (л.), Ву (кит. 乌江) (пр.), Юанцзян (кит. 沅江) (пр.), Цзицзян (кит. 资江) (пр.), Сянцзян (кит. 湘江) (пр.), Гань (кит. 赣江) (пр.), Хуанпу (кит. 黄浦江) (пр.) |
Водойми в руслі | Дунтін і Поянху |
![]() | |
![]() |
Янцзи́ (спрощ.: 扬子江; кит. трад.: 揚子江; піньїнь: Yángzǐ Jiāng), або Чан (спрощ.: 长江; кит. трад.: 長江; піньїнь: Cháng Jiāng, «Довга річка») — найдовша річка Євразії, третя за довжиною у світі (після Нілу й Амазонки). Протікає територією Китайської Народної Республіки від гір Тангла на Тибетському плато до Східнокитайського моря, має довжину приблизно 6 300 км. Басейн Янцзи має площу 1 808 500 км² займає близько п'ятої частини території Китаю, у ньому проживає майже третина населення країни[5].
Разом з Хуанхе, Янцзи — одна з найважливіших річок в історії, культурі та економіці Китаю. Процвітаюча дельта Янцзи продукує до 20 % ВВП Китаю. Гребля «Три ущелини» на Янцзи, — найбільша гідроелектростанція у світі[6][7]. Річка також є важливою фізичною та культурною розділовою лінією між північчю та півднем Китаю: китайці, що живуть на півночі від Янцзи, говорять різними діалектами мандаринської, а в більшості провінцій на півдні розмовляють китайськими мовами, незрозумілими для мандарино-мовних людей.
Річка Янцзи протікає через велику кількість екосистем і є середовищем проживання кількох ендемічних видів та видів під загрозою, зокрема, китайського річкового дельфіна (нині вважається вимерлим), осетра Янцзи (вимерлий у природі), веслоноса китайського (нині вимерлий) та китайського алігатора (на межі зникнення). В останні роки річка постраждала від промислового та сільськогосподарського забруднення[8], забруднення пластиком, замулювання та втрат водно-болотних угідь і озер, що посилили сезонні повені. Деякі ділянки річки охороняються як природні заповідники. Наприклад, ділянка Янцзи у глибоких ущелинах на заході провінції Юньнань — частина заповідника «Три паралельні річки», що входить до Світової спадщини ЮНЕСКО.
В Китаї Янцзи називають Річкою Чан — «Довгою річкою». Різні частини Річки Чан мають локальні назви. Янцзи — це назва нижнього басейну (дельти) Чану, а не всієї річки. Перші європейці, які прибули у Дельту річки Чан, помилково застосовували локальну назву до всієї річки. Через цю помилку, в європейських мовах назва «Янцзи» закріпилася за Чаном.
Назва Янцзи, є похідною від Янцзи Цзян, місцевої назви ділянки нижньої течії Янцзи біля Янчжоу. «Янцзи» була назвою села і місця древньої переправи. «Цзян» є одним з китайських слів, що означають річку. У 13 столітті, видатний офіцер династії Сун Вень Тяньсянь написав поему під назвою «Янцзи Цзян». Пізніше, західні місіонери почули цю назву і застосували її до всієї річки.
Під час перед-імперських часів, китайська назва річки була просто Цзян (кит. 江), швидше за все, запозичення з Австроазійських мов. За часів династії Хань слово Цзян вже застосовувалося до інших великих водних шляхів. Сучасна назва Чан Цзян (англ. Chang Jiang, кит. 长/長江), де слово Чан (长/長) означає «довгий», використовується, починаючи з періоду Шести династій (англ. Six Dynasties[en]).
Китайці також використовують різні назви для різних ділянок річки.
Витоки і верхня течія Янцзи розташовані в районах проживання етнічних тибетців в провінції Цінхай[9]. У тибетській мові, витік Тото називається Начінчу (англ. Naqinqu). Сама ж Тото відома в тибетській мові як Мачу (англ. Maqu, «Червона річка»). Тунтянь відома в тибетській мові як Дрічу (англ. Drichu, тиб. འབྲི་ཆུ་[10]). Данцюй (англ. Dangqu, кит. 当 曲), ще один великий потік верхів'їв Янцзи, в тибетській мові має значення «болотяна річка».
Джерело Янцзи розташоване на захід від Геладандун Тангла, в східній частині тибетського плато на висоті близько 5600 м над рівнем моря. Річка протікає через східні області провінції Цінхай, а потім повертає на південь, і по глибокій долині, що служить кордоном між Сичуанем і Тибетом, досягає провінції Юньнань. У цій долині, розташованій в Сіно-Тибетських горах, відбувається основне скидання висоти — з 5 тис. до 1 тис.м. Тут річка кілька разів змінює напрямок і утворює глибокі ущелини, такі як Ущелина Стрибаючого Тигра.
Навігація річкових суден починається від повіту Шуйфу провінції Юньнань[11] . Ближче до міста Їбінь, яке розташоване на вході річки в Сичуаньську улоговину, річка опускається до висоти 305 м, а біля міста Чунцін висота річки над рівнем моря становить 192 м протікаючи через Сичуаньську улоговину, Янцзи зливається з великими притоками Міньцзян і Цзялінцзян, які суттєво збільшують її обсяг. На 320-кілометровій ділянці від Чунцина до Їчана Янцзи скидає висоту до 40 м, протікаючи глибокими ущелинами, які відомі своєю красою і складністю навігації. Пробиваючись далі через гори Ушань, річка слугує природним кордоном між провінціями Чунцін і Хубей і утворює знамениті «Три ущелини» («Санься»). У цьому районі побудовано найбільшу у світі гідроенергетичну споруду «Санься».
На території провінції Хубей Янцзи поповнюється водами численних озер, найбільше з яких — Дунтін, розташовується на кордоні провінцій Хунань і Хубей. У місті Ухань Янцзи зливається зі своєю найбільшою притокою — річкою Ханьшуй.
У північній частині провінції Цзянсі Янцзи приймає води найбільшого в Китаї прісноводного озера Поянху. Потім річка протікає через провінції Аньхой і Цзянсу і, нарешті, впадає в Східно-Китайське море біля Шанхаю. Нижня течія Янцзи проходить через Цзянханську рівнину і південну частину Великої Китайської рівнини, де річка часто ділиться на рукави, при цьому ширина основного русла досягає 2 і більше км. У районі впадіння у Східно-Китайське море Янцзи формує масштабну дельту площею близько 80 тис.км².
Чотири з п'яти основних прісноводних озер Китаю стікають в Янцзи.
Середня витрата води біля гирла дорівнює 34 тис. м³ на секунду, річний стік оцінюється в 1070 км³ (4-е місце у світі). Твердий стік Янцзи перевищує 280 млн т на рік, що призводить до швидкого зростання дельти — в середньому на 1 км за 35-40 років. Великою кількістю домішок також пояснюється жовтий колір вод річки.
Режим річки мусонний, раніше в літній час рівень води в Сичуаньській улоговині підіймався на 20 м, а на рівнинних частинах — до 10-15 м. Морські припливи поширюються річкою на 700 км від гирла (до міста Цзюцзян). Для захисту від постійних в минулому спустошливих повеней створена система дамб загальною довжиною понад 2,7 тис.км. Певною мірою силу повеней зменшують озера Поянху і Дунтінху, що приймають величезні обсяги паводкових вод Янцзи. Сильні повені були в 1870, 1896, 1931, 1949, 1954 і 1998 роках.
Води річки широко використовуються для зрошення рисових полів, особливо на території Сичуаньської улоговини і в нижній течії.
Янцзи є головною водною магістраллю Китаю. Судноплавна ділянка починається від підніжжя Сіно-Тибетських гір і продовжується на 2850 км до Східно-Китайського моря. Морські судна водотоннажністю до 10 тис. т можуть підніматися до міста Ухань. Сумарна довжина водних шляхів басейну Янцзи перевищує 17 тис. км. Річка є одним з найзавантаженіших водних шляхів світу. Обсяг вантажних перевезень в 2005 році досяг 795 млн т.[12]
Вздовж узбережжя Китаю розташований Великий канал, що з'єднує Янцзи з Хуанхе. Крім того, починаючи з 2002 року Китай почав реалізовувати проект з перекидання вод з півдня на північ з басейну Янцзи в Хуанхе.
Чиста, глибока і придатна для судноплавства від гирла до підніжжя гір. У низов'ях стік річки регулюють численні озера. Впадає в Тихий океан.
Режим Янцзи складний. Річка розливається не тільки через мусонні дощі і тайфуни (наприкінці літа — початку осені), але і наприкінці весни — початку літа, коли в горах тануть льодовики і сніг.
Стік річки спостерігався протягом 64 років (1923—1986) в Датуні, місто розташоване приблизно за 511 км від її гирла в Східно-Китайському морі.
У Датуні, середньорічний стік, визначений за цей період, становив 28 811 м³/сек, при вододілі 1 712 673 км². Ця область становить більше 95 % від загальної площі водозбору річки, і стік у цьому місці лише трохи відрізняється від кінцевого у гирлі.
Середня кількість опадів у басейні річки таким чином досягає 531 міліметр на рік.
Середньомісячний стік річки Янцзи (в м³/с), виміряний на контрольно-вимірювальній станції Датун
Дані розраховано за 64 роки
Максимальний стік, зафіксований у місті Датун протягом цього тривалого періоду спостереження, становив 84 200 м³/сек, у той час як мінімальна витрата становила 1 110 м³/сек.
Через Янцзи побудовано багато мостів і тунелів, в тому числі найдовший вантовий міст у світі Сутунський міст довжиною 8 км через дельту річки. Побудований в 1968 році міст через Янцзи в місті Нанкін є першим мостом, побудованим в Китаї без допомоги іноземних інженерів. В Шанхаї до Expo 2010 планувалося побудувати нові міст і тунель через Янцзи.
Основні локальні переходи (імена в порядку вниз за течією):
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.