Ша́рівка (пол. Szarawka) — село в Україні, у Ярмолинецькій селищній громаді Хмельницького району Хмельницької області. Населення Шарівки становить 1212 особи.
село Шарівка | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Країна | ![]() | ||||
Область | Хмельницька область | ||||
Район | Хмельницький район | ||||
Громада | Ярмолинецька селищна громада | ||||
Основні дані | |||||
Населення | 1212 | ||||
Площа | 2,941 км² | ||||
Густота населення | 412,1 осіб/км² | ||||
Поштовий індекс | 32132 | ||||
Телефонний код | +380 3853 | ||||
Географічні дані | |||||
Географічні координати | 49°13′05″ пн. ш. 26°56′54″ сх. д. | ||||
Середня висота над рівнем моря |
266 м | ||||
Водойми | Вовчок (притока Ушиці) | ||||
Місцева влада | |||||
Адреса ради | 32100, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, смт Ярмолинці, пл. 600-річчя Ярмолинець, 14 | ||||
Карта | |||||
Мапа | |||||
![]() | |||||
|
Географія
Село розташоване в мальовничій місцині, оточеній ставками.
Історія
На території Шарівки археологами виявлені залишки поселень трипільської культури та давньоруського городища.
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/c/c8/%D0%A8%D0%B0%D1%80%D1%96%D0%B2%D0%BA%D0%B0.png)
В 1432 р. король Владислав II Яґайло надав Домаратові (земський писар кам'янецький з 1442 р., синові Яна (де Сладков) поселення Шарівку[1] разом з висілками: Зеленці, Іванківці, Перегінка, пізнішим привілеєм також Борбухи(Бурбучинці), пустку Копистин, Михалкове Дворище, Ремішове Дворище, які були викуплені від Яна з Хомотова. Пізніше власником був Анджей (Андрій) де Балін) — син Яна Домарата. Анджей з Балина мав також королівщину Багно під Кам'яцем-Подільським.
18 лютого 1484 р. в Любліні, король Казимир IV на звернення Домарата із Шлядка переводить королівське село Шаравка, яке знаходиться в Смотрицькому повіті, з польського права на магдебурзьке[2].
1543 р. син Філіпа — кам'янецький каштелян (1554-56) Ян Домаратович з Шарівки — мав у власности також Балин, Вербку, Михальківці й ін. За часів пот. Домарата Шарівка стала містом з укріпленим замком.
10 липня 1546 р. король Сигізмунд І запроваджує в містечку Шаравка два щорічних ярмарки: на Вознесіння Господнє та Воздвиження Чесного Хреста, а також щотижневий торг кожної п'ятниці[3].
1567 р. Шарівка була спустошена татарами, 112 людей взято в полон. Люстрація 1570 р. 114 хат, 2 євреї.
1578 р. Шарівка перейшла до його сина Якуба Претвича (кам'янецький каштелян з 1594 р., подільський воєвода з 1607 р.). 1607 — каштелян кам'янецький, подільський воєвода — Якуб Претвич фундує домініканський костел. 1832 — костел перебудований на церкву, монастир частково знесений, частково перероблений на будинок нового пароха.
Після Якуба Претвича Шарівка десь 1617 р. перейшла до Дульських (зятем Якуба Претвича був Дульський[4], були дідичами до поч. 19 ст.
Шарівську сільську раду було створено в 1922 році.
Шарівка відома своїми знатними земляками, які прославляють село в різних галузях суспільного життя. Є почесні жителі села, які робили і роблять великий внесок у розвиток села, в оздоровлення молодого покоління.
Нині (2000-ні) у селі працюють ЗОШ I—III ст. Шарівська дитяча музична школа, дитячий садок, медична амбулаторія, ДЮСШ, декілька магазинів.
Символіка
Герб та прапор затверджені 14 березня 2018 р. рішенням сесії сільської ради. Автори — В. М. Напиткін, К. М. Богатов, П. Б. Войталюк.
Щит перетятий. На першій лазуровій частині золотий круг із червоним малюнком із чотирьох трипільських безконечників. На другій частині, мурованій чорним на срібні і золоті прямокутники, червона восьмипроменева зірка. Щит вписаний у золотий декоративний картуш і увінчаний золотою сільською короною. Унизу картуша напис «ШАРІВКА» і дата «1433».
Трипільський візерунок — символ давньої історії заселення цих місць; круг водночас натякає на назву поселення. Мурована нижня частина — символ замку, що існував в селі; зірка — символ Богородиці — на мурованій частині означає оборонну Покровську церкву. Зміна срібних і золотих прямокутників — натяк на герб «Вчеле» роду Претвичів.
Культура і спорт
Культурну сферу в Шарівці репрезентують народний Шарівський краєзнавчий музей і фольклорний ансамбль «Шарівчанка».
Мистецька школа Шарівська дитяча музична школа, пришколі діє Зразковий аматорський духовий оркестр керівник заслужений артист України Владислав Гжегожевський
На території села функціонує 2 волейбольні команди: старша і молодші групи. Діти цих команд беруть участь у змаганнях по всій Хмельницькій області, займають призові місця. Є також футбольна команда, яка складається із сільської молоді та школярів, що також є учасником і призером місцевих змагань.
У 2017 році була створена футбольна команда під назвою «ФК Атлетик-Шарівка» яка у 2017 році посіла II-місце на чемпіонаті району, 2018 рік I-місце, 2019 рік II-місце.
Пам'ятки
У Шарівці збереглося декілька цікавих історико-архітектурних пам'яток:
- на південній околиці села розташована Покровська церква-замок XIV—XIX століть. Храм стоїть на західній кінцівці вузького мису, витягнутого в напрямку схід-захід у мальовничій місцевості неподалік давнього замчища. Церква-замок у Шарівці — унікальна пам'ятка мурованої оборонної архітектури — репрезентує тип вежового триконхового храму, генеза якого досі не з'ясована;
- у центрі села охороняється державою Шарівський парк — пам'ятка садово-паркового мистецтва.
- поруч із церквою є стародавній парк-заповідник XIX століття площею близько 12 га, що спускається до ставка;
- Костел XVIII століття.
Відомі люди
- Бернард Претвич (Бернгард Прітвіц) (? — 1561) — знаний лицар того часу, боронив Поділля від татар і волохів, робив без дозволу короля Сигізмунда вилазки з подільською шляхтою, черемисами (козаками) проти турків та татар.
1539 р. Бернард Претвич отримав Шарівку, 1546 р. від короля 1000 гр. на побудову нового замку. Дістав привілей на викуп Іванковець. У 1540 р. за заслуги в боях проти татар і волохів був нагороджений Мик. Голябка, за привілеєм королеви Бони Сфорци став старостою Бару (1540—1552). У 1540 р. надані великі поселення в Барській окрузі: Олчедаїв, Сребна, Кідинці, Михалківці, Ладава, в Кам'янецькому повіті: місто Жванець, Якимівці, Влайківці, 1547 р. Глезнов в Летичівському повіті. В 1550 — Шарівка надана з правом спадку. У 1552 дістав від короля Сигізмунда староство в Теребовлі. З 1561 привілей на передання староства в Терембові своєму сину Якубу. Удова Бернарда Барбара із Завадських у 1565 р. посідала Яниковці, Копистин, Колибання, Суріма — які належали до Шарівки.
- Казміров Олександр Вікторович (1996—2018) — солдат, стрілець роти — помічник гранатометника 1-го відділення 1-го взводу 6-ї роти 2-го механізованого батальйону 24-ї ОМБр. Збройних сил України, загинув при виконанні обов'язків, під час війни на сході України у Донецькій області.[5]
- Барановський Петро Іванович (1875 — ?) — український громадський діяч в Харбіні (Китай)
- Гжегожевський Владислав Едуардович — викладач Шарівської дитячої музичної школи, заслужений артист України[6].
Примітки
Джерела
Посилання
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.