Фонетика і фонологія німецької мови
З Вікіпедії, безкоштовно encyclopedia
Фонологія стандартної німецької мови вивчає стандартну вимову або акцент німецької мови. Вона має справу з поточними фонологією і фонетикою, а також з їхнім історичним розвитком[en], а також з географічними варіантами і впливом німецьких діалектів[en].
Ця стаття містить правописні, лексичні, граматичні, стилістичні або інші мовні помилки, які треба виправити. (вересень 2016) |
![]() |
Ця сторінка чи розділ містить спеціальні символи Юнікоду. Якщо у вас відсутні необхідні шрифти, деякі символи можуть відображатися неправильно. |
Хоча правопис німецької мови офіційно стандартизується міжнародною організацією (Рада з питань німецького правопису[de]), вимова не має офіційного стандарту і спирається на стандарт де-факто, який зафіксовано в довідкових виданнях, таких як Deutsches Aussprachewörterbuch (Німецький словник вимови), автори Eva-Maria Krech та інші[1], Duden 6. Das Aussprachewörterbuch (Duden, том 6, словник вимови), автор Max Mangold[en], а також навчальних матеріалах радіо- і телевізійних станцій, таких як Westdeutscher Rundfunk, Deutschlandfunk[de] або Schweizer Radio und Fernsehen[de]. Ця стандартизована вимова була винайдена, а не походить з будь-якого конкретного німецькомовного міста. Стандартну німецьку вимову іноді називають Сценічна німецька мова[de], але ця остання насправді має своє власне визначення і трохи відрізняється[2].