Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Уряд Швеції (швед. Sveriges regering) — вищий орган виконавчої влади Швеції[2]. Підзвітний шведському парламенту (Риксдагу) і повинен мати підтримку парламентської більшості з важливих питань.
Уряд Швеції | |
Дата створення / заснування | 1975[1] |
---|---|
![]() | |
Країна |
![]() |
Адміністративна одиниця | комуна Стокгольм |
Юрисдикція | Швеція |
Дочірня організація | Міністерство закордонних справ Швеції |
Розташування штаб-квартири | Стокгольм |
Джерело додаткових зовнішніх даних | oppnadata.se |
Офіційний сайт(англ.) Офіційний сайт(швед.) | |
![]() |
Урядом Королівства Швеції є національний кабінет Швеції де-юре та де-факто, яко вищий орган виконавчої влади швед. Regeringen (коротка форма назви), про що йдеться у фундаментальних законах Королівства Швеція. Але використовується у міжнародних домовленостях довга форма назви швед. Konungariket Sveriges regering. Уряд несе відповідальність за свої дії у Риксдазі.
Уряд працює як колегіальний орган з колективною відповідальністю і складається з:
Кабінет міністрів призначається прем'єр-міністром і оголошується парламенту. Прем'єр-міністр спочатку призначається спікером парламенту, а потім затверджується парламентом (Риксдаг). Кожне призначення нового прем'єр-міністра вважається приведенням до нового кабінету. Незалежно, прем'єр-міністр призначений чи ні. Тим не менш, не існує автоматичної відставки кабінету після поразки на загальних виборах, тому вибори не завжди приводять новий кабінет.
Конституція уряду Швеції (швед. Regeringsformen) — одна з основних установ королівства, що встановлює відповідальність і обов'язки уряду, прем'єр-міністра та інших міністрів кабінету. Унікальна особливість шведського конституційного ладу полягає в тому, що окремі міністри кабінету не несуть жодної відповідальності окремого міністерства у виконанні справ цими установами в рамках їх портфеля (вони формально підкоряються безпосередньо урядові), а також заборонено діяти в односторонньому порядку. Таким чином, (швед. ministerstyre — «правило міністрів») питання обробляються окремими установами, якщо інше прямо не передбачено законом.
Склад чинного уряду подано станом на 13 вересня 2020 року[2][3].
Логотип | Міністерство | Міністр | Фото | Партія |
---|---|---|---|---|
![]() |
Міністерство освіти і науки | Анна Екстрем
(Anna Ekström) — міністр середньої освіти, навчання для дорослих та тренувань |
![]() |
Соціал-демократи |
Матильда Ернкранс
(Matilda Ernkrans) — міністр вищої освіти та досліджень |
![]() |
Соціал-демократи | ||
![]() |
Міністерство зайнятості та інтеграції | Йлва Йоханссон (Ylva Johansson) — міністр зайнятості |
![]() |
Соціал-демократи |
Аса Ліндхаген
(Ylva Johansson) — міністр гендерної рівності |
![]() |
Партія зелених | ||
![]() |
Міністерство закордонних справ | Маргот Вальстрьом (Margot Wallstrom) |
![]() |
Соціал-демократи |
Петер Ерікссон (Isabella Lövin) — міністр міжнародного співробітництва в галузі розвитку |
![]() |
Партія зелених | ||
Анн Лінде (Ann Linde) — міністр торгівлі та Північного співробітництва |
Соціал-демократи | |||
![]() |
Міністерство культури і демократії | Аманда Лінд (Amanda Lind) |
![]() |
Партія зелених |
![]() |
Міністерство оборони | Петер Хульквіст (Peter Hultqvist) |
![]() |
Соціал-демократи |
![]() |
Міністерство підприємництва, енергетики та зв'язку | Ібрагім Байлан (Ibrahim Baylan) — міністр підприємництва |
Соціал-демократи | |
Дженні Нілссон (Jennie Nilsson) — міністр сільського господарства |
![]() |
Соціал-демократи | ||
![]() |
Міністерство інфраструктури | Томас Енерот (Tomas Eneroth) — міністр інфраструктури |
![]() |
Соціал-демократи |
Андерс Ігман
(Anders Ygeman) — міністр енергії та цифрового розвитку |
![]() |
Соціал-демократи | ||
![]() |
Міністерство фінансів | Магдалена Андерссон (Magdalena Andersson) |
![]() |
Соціал-демократи |
Пер Болунд (Per Bolund) — Міністр фінансових ринків, міністр з питань споживачів |
![]() |
Партія зелених | ||
Ардалан Шекарабі (Ardalan Shekarabi) — міністр державного управління |
![]() |
Соціал-демократи | ||
![]() |
Міністерство юстиції та міграції | Морган Йоханссон (Morgan Johansson) — міністр юстиції, міністр міграції |
![]() |
Соціал-демократи |
Мікаел Дамберг (Mikael Damberg) — міністр внутрішніх справ |
![]() |
Соціал-демократи | ||
![]() |
Міністерство охорони навколишнього середовища | Ізабелла Льовін (Isabella Lövin) |
![]() |
Партія зелених |
![]() |
Міністерство охорони здоров'я і соціальних справ | Анніка Страндхалл (Annika Strandhäll) — міністр соціальної безпеки |
![]() |
Соціал-демократи |
Лена Халленгрен (Lena Hallengren) |
![]() |
Соціал-демократи | ||
Місцем перебування шведського уряду є Росенбад. Тут розташований кабінет прем'єр-міністра, відбуваються зустрічі уряду і прес-конференції. Тут також розташовані офіси прем'єр-міністра, міністра юстиції, міністра внутрішніх справ і частина Міністерства юстиції. У повному обсязі урядові установи складаються з дванадцяти міністерств, що розташовані в одинадцятьох кварталах.[4]
Від 1975 року Швеція має уряд у його нинішній конституційній формі, внаслідок чого шведськими монархами більше не виконуються формальні повноваження щодо виконавчої влади на всіх рівнях, по відношенню до управління Королівством Швеція. Тобто король Швеції є громадянином Швеції аналогічно прем'єр-міністрові Швеції, керує Швецією прем'єр-міністр Швеції, а не король Швеції. Але монарх продовжує служити церемоніальним главою держави, виконує представницькі функції держави Швеція. Історичні попередники нинішнього уряду — Королівська рада Швеції та «Король в Раді».