Loading AI tools
річка в Росії З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Східний Манич — річка на півдні Європейської частини Російської Федерації у Кумо-Маницький улоговині. Східний Манич тече на схід, гублячись в степу не досягаючи Каспію. Витоки знаходяться в Калмикії та Ставропольському краї.
Східний Манич | |
---|---|
45°42′27″ пн. ш. 44°06′12″ сх. д. | |
Витік | |
• координати | 45°42′27″ пн. ш. 44°06′12″ сх. д. |
Гирло | Khar-Ergd |
• координати | 45°19′24″ пн. ш. 45°44′33″ сх. д. |
Країни: | ![]() |
Регіон | Ставропольський край Калмикія |
Довжина | 141 км |
Площа басейну: | 12 500 км² |
Притоки: | Chograyd і Калаус |
Водойми в руслі | Kekyud |
![]() |
Східний Манич прямує на схід через Калмикію вздовж її межі зі Ставропольським краєм, і закінчується в Состинських озерах. Згідно з російськими географами, Східний Манич має довжину 141 км; разом з сухими водотоками у низов'ях — понад 220 км[1].
Чограйське водосховище (45°29′30″ пн. ш. 44°36′10″ сх. д.) було побудовано на річці у 1969 році. [1][2] Водосховище отримує воду з річок Терек і Кума через Терсько-Кумський канал (побудовано у 1958) і Кумо-Маницький канал (побудовано у 1965).
У минулому річка Калаус, досягаючи тальвегу Кумо-Маницької западини, розгалужувався. Русло, яке прямує від цієї точки (45°43′ пн. ш. 44°06′ сх. д.) на північ і далі на захід, до озера Манич-Гудило, ставало початком Західного Маничу; русло, яке прямує на південь і далі на схід, ставало початком Східного Маничу. Згодом у цьому місці була побудована Калауська гребля, яка перешкоджає стоку води Калаус до Східного Маничу; таким чином, Калаус став лише притокою Західного Маничу[3].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.