Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Раймо́н Домене́к (фр. Raymond Domenech, МФА: [ʁɛmɔ̃ dɔmɛnɛk]; нар. 24 січня 1952 року, Ліон, Франція) — французький футбольний тренер і колишній футболіст. Володар рекорду за кількістю матчів, проведених збірною Франції під його керівництвом [1].
![]() | ||
![]() | ||
Особисті дані | ||
---|---|---|
Повне ім'я | Раймон Мануель Амбер Доменек | |
Народження | 24 січня 1952 (72 роки) | |
Ліон, Франція | ||
Зріст | 179 см | |
Громадянство | ![]() | |
Позиція | Захисник | |
Професіональні клуби* | ||
Роки | Клуб | І (г) |
1969—1977 1977—1981 1981—1982 1982—1984 1984—1988 Всього | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | 255 (10) 138 (4) 19 (1) 47 (3) 13 (3) 472 (18) |
Національна збірна | ||
Роки | Збірна | І (г) |
1973—1979 | ![]() |
8 (0) |
Тренерська діяльність** | ||
Сезони | Команда | Місце |
1985—1985 1989—1993 1993—1994 2004—2010 2016—2019 2020— |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
|
Звання, нагороди | ||
Нагороди | ||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||
** Тільки на посаді головного тренера. | ||
Раймон Доменек — син каталонців, які емігрували до Франції 1936 року.
Він почав свою кар'єру в клубі «Олімпік (Ліон)», де пограв під керівництвом Еме Жаке. У «Ліоні» Доменек набув репутацію жорсткого, а іноді й грубого гравця, за що був прозваний суперниками «м'ясником». 1977 року він перейшов до клубу «Страсбур», а 1979 року виграв з командою чемпіонат Франції. 1981 року перейшов у «Парі Сен-Жермен», потім грав за «Бордо», який тренував Еме Жаке, а потім за «Мюлуз», де виконував функції граючого тренера.
Тренером Раймон Доменек став ще 1985 року, очоливши клуб «Мюлуз». 1988 року він почав тренувати «Олімпік (Ліон)», який знаходився у другому дивізіоні, але Доменек в першому ж сезоні зайняв перше місце в другій лізі та вивів клуб до першої ліги. А 1991 року клуб зайняв 5-е місце в чемпіонаті та знову зміг брати участь у матчах Кубка УЄФА. Ще одним досягненням Доменека стало запрошення до клубу Роберта Дюверне, який відповідав за підготовку збірних Франції до Олімпійських ігор.
1993 року Доменек очолив молодіжну збірну Франції. З молодими футболістами він двічі виграв турнір Тулона та один раз кубок Касабланки. З командою він 6 раз брав участь у чемпіонатах Європи, але найвищим досягненням став вихід у фінал молодіжного Євро 2002 року та чвертьфінал Олімпіади 1996, а на дві наступні Олімпіади французи навіть не кваліфікувались.
12 липня 2004 року Доменек приступив до роботи з першою збірною Франції. Він почав з реформування функціонування всієї команди. Прихід Доменека збігся з відходом зі збірної багатьох учасників переможних чемпіонатів світу та Європи. Але з поверненням до збірної Ліліана Тюрама, Клода Макелеле і, головне, Зінедіна Зідана, команда, не дуже вдало проходила відбіркові ігри, все ж вийшла з групи з першого місця.
Доменек відомий ще й тим, що він дуже довіряє прогнозам астрологів[2], тому на чемпіонат світу 2006 не поїхав скорпіон Робер Пірес[2], за схожої причини не був узятий на мундіаль і Людовик Жулі[3], замість якого було взято Франка Рібері. Не поїхав на турнір і Філіп Мексес, але вже не взятий Доменеком з футбольних причин. В цілому, в пресі склад команди викликав подив. А Франція почала дуже слабо, зігравши нульові нічиї зі Швейцарією та Південною Кореєю, а потім перемогла Того 2:0, в результаті чого команда зайняла лише 2-е місце і вийшла в 1/8 на Іспанію. Потім пішло позитивне перетворення збірної, спочатку перемога над Іспанією, потім над Бразилією, а потім і над Португалією, а в фіналі лише в серії пенальті збірна програла Італії.
Після цього успіху з Доменеком був підписаний новий контракт до 2010 року. Кваліфікацію Євро-2008 він почав з реваншу над Італією — 3:1. У цей же період у збірну прийшли нові гравці: Карім Бензема, Самір Насрі, Патріс Евра, але разом з цим, Доменек не став викликати до збірної Давіда Трезеге, Філіпа Мексеса, Робера Піреса та Людовіка Жулі, не взявши їх нібито через невідповідність за гороскопом. У результаті цих змін французи почали виступати все гірше, і вийшли з групи лише з другого місця. А на самому турнірі команда потрапила до «групи смерті», в якій зіграла внічию з Румунією, програла 1:4 Нідерландам та Італії 0:2. Після чого Доменек став мішенню критики у всій європейській пресі, газета «Таймс» навіть назвала його «найгіршим тренером Євро-2008»[4], італійська преса ж іронізувала над рішенням Доменека не взяти в команду Трезеге [5]. Але незважаючи на критику, на те, що президент Французької федерації футболу Жан-П'єр Ескалетт сказав, що це був «гучний провал», Доменек 3 липня 2008 року був офіційно залишений на своїй посаді.
Не стали легкими для збірної ігри на відборі до ЧС-2010. У групі Франція посіла друге місце і брала участь в матчах плей-оф, де їй протистояла Ірландія. Першу гру французи виграли 1:0, у другій в основний час перемогу здобули ірландці. Було призначено додатковий час, під час якого гол забив Вільям Галлас з пасу рукою Тьєррі Анрі, якого не побачив арбітр зустрічі [6]. Попри те, що вихід французів у фінальну стадію стався через порушення правил, Доменек вирішив не вибачатися перед ірландцями і не просити перегравання[7], на чому наполягали ірландці[8] і про яку просив Анрі [9]. За вихід збірної до фінальної стадії турніру Доменек отримав 862 тис. євро [10]. Напередодні першості французька федерація футболу оголосила, що не буде продовжувати контракт з тренером, його місце після закінчення чемпіонату світу займе Лоран Блан [11].
2010 року після нічиєї та поразки в двох стартових матчах чемпіонату світу, Доменек знову був розкритикований, його критикували колишні гравці збірної Лізаразю[12] і Зідан [13].
19 червня гравець національної команди Ніколя Анелька у відповідь на критику Доменека та погрозу залишити його на лаві запасних грубо вилаявся. У той же день Анелька, який не побажав вибачитися[14], був відрахований з національної команди за рішенням федерації футболу Франції [15]. Наступного дня відбувся конфлікт між капітаном Евра, який сказав, що футболісти в цей день не будуть тренуватись, внаслідок чого тренер Дюверне кинув на тренувальне поле акредитацію на чемпіонат світу і пішов, потім поле покинули всі гравці національної команди. Після інциденту, Жан-Луї Валентин, спортивний директор збірної, ухвалив рішення покинути федерацію футболу Франції[16]. У той же день Евра передав прес-аташе збірної лист, який належало прочитати в присутності журналістів [17]. У листі було сказано, що гравці не згодні з рішенням про відрахування зі збірної Анелька, тому, на знак протесту, вони пропустили одне тренування [18].
В останньому грі Франція програла команді ПАР, після закінчення матчу Доменек відмовився потиснути руку тренеру південноафриканців Карлосу Алберто Паррейрі[19] через те, що Паррейра розкритикував його після гри з Ірландією [20].
У листопаді 2010 року Доменек очолив дитячу команду клубу «Булонь-Біянкур» [21].
У 2016 році очолив збірну Бретані[22]
Сезон | Чемпіонат | Кубок | Кубок Ліги | Єврокубки | Всього | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Роки | Клуб | Ліга | Ігри | Голи | Ігри | Голи | Ігри | Голи | Ігри | Голи | Ігри | Голи |
1970-71 | Олімпік (Ліон) | Ліга 1 | 37 | 2 | - | |||||||
1971-72 | 32 | 1 | - | |||||||||
1972-73 | 38 | 0 | - | |||||||||
1973-74 | 27 | 0 | 3 | 0 | ||||||||
1974-75 | 35 | 3 | 4 | 3 | ||||||||
1975-76 | 36 | 0 | 2 | 0 | ||||||||
1976-77 | 34 | 1 | - | |||||||||
1977-78 | 7 | 0 | - | |||||||||
1977-78 | Страсбур | Ліга 1 | 30 | 1 | - | |||||||
1978-79 | 37 | 2 | 5 | 0 | ||||||||
1979-80 | 38 | 1 | 6 | 0 | ||||||||
1980-81 | 23 | 0 | - | |||||||||
1981-82 | Парі Сен-Жермен | Ліга 1 | 19 | 1 | - | |||||||
1982-83 | Бордо | Ліга 1 | 18 | 2 | 5 | 0 | ||||||
1983-84 | 22 | 1 | 2 | 0 | ||||||||
Всього | 433 | 15 | 27 | 3 |