Loading AI tools
російський самохідний зенітний ракетно-гарматний комплекс З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Панцирь-С1 (індекс ГРАУ — 96К6, за класифікацією НАТО — SA-22 Greyhound, укр. Панцир) — російський самохідний зенітний ракетно-гарматний комплекс (ЗРГК) наземного базування.
«Панцирь-С1» | |
![]() | |
Основні характеристики | |
Тип: | зенітний ракетно-гарматний комплекс |
Виробник: | Росія КБП (Тула) |
Стан: | На озброєнні |
Роки експлуатації: | 2008 — нинішній час |
Екіпаж: | 3 людини |
Маса комплексу: | до 30 тонн (залежить від шасі) |
Час розгортання: | < 5 хвилин |
Час реакції: | 4-6 сек |
Боєзапас: | 12 ракет 57Е6-Е, 1400 снарядів |
Характеристики системи виявлення | |
РЛС: | 1РС1-1Е і 1РС2 |
Тип РЛС: | дводіапазонна трьохкоординатна |
Тип антени: | ФАР |
Діапазон: | см/мм (канал супроводу) і см (канал виявлення)[1] |
Азимут огляду (виявлення/супровід) : | (від 0 до 82)[1]/45 градусів (360 за рахунок механічного повороту) |
Кут місця огляду (виявлення/супровід) : | (від 0 до 82)[1]/45 градусів |
Дальність (ЕПР 2 м) (виявлення/супровід) : | 36/30 км[2] |
Оптико-електронна система супроводу: | є |
Поле зору: | 1,8 х 2,7 градуса |
Режими: | автоматичний/ручний |
Дальність: | 18 км |
Ракетне озброєння (57Е6-Е) | |
Тип: | двоступенева надзвукова твердопаливних |
Наведення: | радіокомандним |
Швидкість (максимальна/середня на дистанції 18 км) : | 1300/700 м/с[3] |
Максимальна швидкість цілі: | 1000 м/с |
Дальність до цілі: | 1,2 км — 20 км |
Висотність цілі: | 15 м — 15 км |
Довжина: | 3,2 м |
Калібр: | 170/90 мм[4] |
Маса (без/з ТВК) : | 74,5/94 кг |
Тип БЧ: | стрижнева |
Маса БЧ: | 20 кг |
Маса ВВ БЧ: | 5.5 кг |
Гарматне озброєння (2А38М) | |
Тип: | спарений зенітний автомат |
Калібр: | 30 мм |
Ефективна максимальна дальність стрільби: | 4 км |
Сумарна скорострільність: | 5000 постр/хв |
Живучість ствола: | > 8000 пострілів |
Тип боєприпасів: | бронебійно-запальні |
Початкова швидкість кулі: | 960 м/с |
Маса патрона: | 842 г |
Маса снаряда: | 389 г |
Розроблено тульським ГУП «Конструкторське бюро приладобудування». Призначений для ближнього прикриття цивільних і військових об'єктів (у тому числі комплексів ППО великої дальності) від усіх сучасних і перспективних засобів повітряного нападу. Також може здійснювати захист об'єкта від наземних і надводних загроз[5].
Комплекс створено 1994 року і вперше продемонстровано на МАКС-1995. Відтоді комплекс істотно модернізували, остання відома модифікація демонструвалася на МАКС-2007. 16 листопада 2012 розпорядженням голови уряду РФ Д. А. Медведєва ЗРГК «Панцирь-С1» прийнято на озброєння російської армії.[6]
Панцирь-С1 являє собою зенітний ракетно-гарматний комплекс малого радіуса дії, що розміщується на гусеничному шасі, колісному шасі вантажівки, причепа або встановлюваний стаціонарно. Управління ведеться двома або трьома операторами. Протиповітряна оборона здійснюється автоматичними гарматами та керованими ракетами з радіокомандним наведенням з ІЧ та РЛ стеженням. Комплекс призначено для захисту малорозмірних об'єктів від засобів повітряного нападу (як пілотованих, так і безпілотних). Крім того, комплекс здатний вести боротьбу з легкоброньованими наземними цілями, а також живою силою супротивника[7].
Особливість комплексу Панцирь-С1 полягає в суміщенні багатоканальної системи захоплення та супроводу цілей із ракетно-артилерійським озброєнням, що створює безперервну зону перехоплення цілі по висоті (мінімальна) від 0 м і по дальності (мінімальна) від 200 м. Досяжність по висоті 15 км, по дальності 20 км.[8], навіть без зовнішньої підтримки.
До 6 машин Панцирь-С1 можуть спільно працювати через цифрову мережу зв'язку в різних режимах.
Система управління вогнем комплексу Панцирь-С1 включає РЛС (на основі ФАР) виявлення і дві РЛС супроводу (цей радар супроводжує як цілі, так і ракети земля-повітря, що запускаються комплексом). Для цілей з ефективною площею розсіювання 2 м² дальність виявлення дорівнює 32-36 км[11].
Крім радара, система управління вогнем також містить оптично-електронний комплекс з довгохвильовим термічним приймачем (інфрачервоний пеленгатор), а також здійснює цифрову обробку сигналів та автоматичний супровід цілі. Існує спрощена та здешевлена версія Панцирь-С1 для експорту, яка містить лише оптично-електронну систему управління вогнем.
Два незалежних пристрої наведення — радар та оптично-електронна система дозволяють здійснювати захоплення чотирьох[12] цілей одночасно. Кількість одночасно обстрілюваних цілей в ± 45 ° — чотири.[3] Максимальна швидкість захоплення дорівнює 10 цілей за хвилину.
За даними відомих контрактів, ціна одного ЗПРК Панцирь-С1 при експортних поставках становить від 13,15[13] до 14,67[14] мільйонів доларів США.
Очікується, що модернізований важкий атомний ракетний крейсер Адмірал Нахімов проекту 11442М матиме шість комплексів Панцирь-М[17].
Очікується, що Панцирь-М матиме чотирибічний статичний радар та використовуватиме ті самі ракети, що і суходольні Панцирь-С1/Панцирь-СМ та ракети Гермес-К проти малогабаритних наземних/наводних цілей[17].
В майбутньому, Панцирь-М має замінити зенітний ракетно-артилерійський комплекс «Кортик» («Каштан» в експортній модифікації)[17].
Очікується, що в 2018 році розпочнеться виробництва нової версії «Панциря». Станом на 2016 рік проект комплексу був готовий і розпочалась підготовка до виготовлення прототипів. Новий радар на основі активної фазованої антенної решітки істотно збільшить відстань виявлення та ідентифікації цілей з 40 км до 75 км. Як і Панцирь-С2, Панцирь-СМ матиме двонаправлений поворотний радар[17].
Максимальна відстань враження цілі очікується до 40 км, вдвічі більше за 20 км у попередніх версій. Це може означати, що в комплексі будуть використані більші ракети[17].
Стандартна модифікація буде встановлена на колісне шасі КамАЗ 8×8, також буде створена модифікація на гусеничному шасі[17].
При цьому як колісне шасі може бути використана модифікація 8×8 КамАЗ-53958 «Торнадо» (також відоме як КамАЗ-6560М) з броньованою кабіною[18].
Перші ознаки появи системи Панцирь-С1 на Донбасі з'явилися у період липня-серпня 2014 року, коли система була вперше виявлена на знімках Google Earth.[19] Значна кількість фото- та відеофіксації цих систем припала на період осені-зими 2014—2015 років.
У серпні 2014 року залишки об'єкту 95Я6 — двигуна, першого ступеню ракет цієї системи, фіксувалися біля смт Тепле Луганської області, неподалік Луганського аеропорту.[19] Залишки двигуна ще неодноразово фіксувалися в інших місцях — восени 2014 року неподалік смт Старобешеве, в районі боїв за Іловайськ,[19] ще один — в листопаді 2014 року,[20][21][22] 4 лютого 2015 — в районі м. Зоринськ.[19]
Український військовий льотчик капітан Владислав Волошин вважав, що його Су-25 був збитий ракетою ЗРК «Панцирь-С1», коли він повертався після виконання бойового завдання поблизу Іловайська.[23]
Орієнтовно в листопаді 2014 чи взимку система була виявлена на фото в районі смт Стіжківське Донецької області (на південь від окупованого м. Дебальцеве),[19][24] ця система в листопаді 2014 року фіксувалася у Ростовській області.[25]
24 січня 2015 система фіксувалася на фото у м. Шахтарськ.[19][26]
28 січня 2015 одна система була виявлена неподалік м. Макіївка, біля недобудованого торгівельного центру.[19][27]
8 лютого 2015 одна система була знята на відео у м. Луганськ, «Панцир» їхав вулицею Оборонна.[27]
Не пізніше 20 лютого 2015 комплекс був зафільмований під Харцизьком, біля в'їзду зі сторони Макіївки.[28]
Система була також зафіксована на зимових фото 2015 року місцевого бойовика Артема Маслова.[29]
19 лютого 2015 Міністерство закордонних справ Великої Британії опублікувало фотографії ЗРГК «Панцир-С1», зроблені на сході України — у Шахтарську і Донецьку 24 січня, 4 та 5 лютого 2015 року.[30]
У березні 2022 після вторгнення російських військ, один зенітний комплекс спалено в місті Баштанка Миколаївській області[31] та три захоплено і вивчено українськими спеціалістами[32].[33][34]
Кілька одиниць було знищено на острові Зміїний під час деокупації.
2 червня 2022 року ОК «Північ» оприлюднило відео з БПЛА знищення комплексу «Панцирь-С1» українськими артилеристами. При чому на відео помітно, що комплекс знищено спеціалізованим боєприпасом, що атакує згори — імовірно BONUS, SMArt 155, M898, або аналогічний протитанковий з самонавідними бойовими елементами[35][36].
11 липня 2022 року Міністерство оборони України повідомило, що один із захоплених «Панцирь-С1» уже заступив на бойове чергування та навіть збив одну ворожу ціль[37].
Згідно з повідомленнями українських військових, протягом 26 вересня 2022 року було знищено одразу три російські зенітні гарматно-ракетні комплекси «Панцирь-С1»[38].
В другій половині жовтня 2022 року Сили Оборони України знищили російський «Панцирь-С1» на території Каховської ГЕС, який, імовірно, прикривав важливу переправу через Дніпро від ударів ракетами з реактивних систем M142/M270[39].
На початку червня 2023 російські військові повідомили про ушкодження одного комплексу малим БПЛА (FPV-дроном). При цьому, «Панцир» намагався збити дрон вогнем з гармат[40].
10 червня 2024 року за допомогою реактивної системним М142 HIMARS було знищено «Панцирь-С1» на території Луганської області. Комплекс належав підрозділу 1-ї армії протиповітряної та протиракетної оборони особливого призначення. Механік-водій та оператор загинули.[41].
Станом на 12 червня 2024 року редактори Oryx Blog знайшли фото чи відео підтвердження безповоротної втрати Росією 17 комплексів «Панцирь-С1» (знищених або захоплених українськими військовими), 15 знищених та 2 захоплених.[42].
Системи Панцирь-С1 на шасі MAN SX 45 8×8 збройних сил Об'єднаних Арабських Еміратів були помічені на півдні Ємену, неподалік населеного пункту Маріб влітку 2015 року[43][44].
ЗРГК «Панцир-С1» вже перебували на озброєнні Сирійської арабської армії перед початком громадянської війни: іще в 2006 році був укладений контракт на постачання до 50 одиниць[45]. Перші машини стали надходити вже у 2007 році, проте точна кількість невідома.
За суперечливими (але офіційно не підтвердженими) даними сирійський «Панцир-С1» 22 червня 2012 року збив турецький розвідувальний літак RF-4E, який здійснював політ вздовж узбережжя Латакії[46][47].
Дві або три системи Панцирь-С1 ЗС Росії були розгорнуті восени 2015 року для прикриття російської авіабази «Хмеймім» в аеропорті Басіля аль-Ассада поблизу Латакії[48][49]. Крім того, захист бази забезпечували комплекси «Тор-М2» і «Бук-М2» та комплекси РЕБ «Красуха-4»[50].
Одна із розгорнутих поблизу військової бази «Хмеймім» систем Панцир була в новій модифікації «Панцир-С2»[51].
За даними російських чиновників у період за березень-липень 2017 року розгорнуті в Сирії «Панцирі» знищили 12 літальних об'єктів, зокрема БПЛА Heron, Bayraktar, RQ-21A, різні боєприпаси та аеростат. А на початку жовтня 2017 року ними навіть був знищений реактивний снаряд системи БМ-21 «Град»[52][53].
14 квітня 2018 року у відповідь на черговий випадок застосування режимом Ассада хімічної зброї проти цивільного населення коаліція США, Великої Британії та Франції здійснила удар 103 ракетами по 8 об'єктах у Сирії. Російські військові заявили, що 25 випущених із «Панцирів» ракет знищили 23 ракети супротивника[54]. Проте, міністерство оборони США заявило, що жодна з випущених союзниками ракет перехоплена не була[55].
3 травня 2018 року, неподалік від нафтопереробного заводу в місті Баніяс стався інцидент з російською військовою колоною. У результаті інциденту, як повідомляють сирійські джерела, перекинувся в кювет та отримав помітні пошкодження російський самохідний зенітний ракетно-гарматний комплекс Панцир-С1[56].
9 травня 2018 року з території Сирії військовими з підрозділу вартових Ісламської революції були обстріляні ізраїльські об'єкти на окупованій частині Голанських висот. Уже вночі 10 травня Ізраїльські військові завдали ударів у відповідь із використанням ракет «земля-земля» та «повітря-поверхня». Сирійські підрозділи протиповітряної оборони намагались збити ізраїльські літаки, але марно. На додачу ізраїльські військові здійснили удари і по сирійських зенітних системах (С-200, С-75, «Панцир» та «Бук»). На підтвердження оприлюднено відео знищення ЗРГК «Панцир», що перебував на злітній смузі авіабази Меззе (33°28′40″ пн. ш. 36°13′24″ сх. д.; неподалік Дамаска, за 3,5 км від палацу Башара Ассада)[57]. Імовірно він був знищений крилатою ракетою-бомбою Delilah (також була названа Spike NLOS як можливий варіант, або ж одноразовий БПЛА)[58].
21 січня 2019 року Сили оборони Ізраїлю завдали ракетно-бомбового удару по об'єктах на території (та поблизу) аеропорту Дамаска. Під час удару були атаковані у тому числі й декілька позицій систем протиповітряної оборони «Панцир-С1». Винищувачі F-16 ВПС Ізраїлю завдали удару у відповідь на ракетний обстріл Ізраїлю з території Сирії попереднього дня, 20 січня, який був перехоплений ізраїльською системою ПРО «Залізний купол».
Сирійська ППО намагалася чинити опір та була атакована ізраїльськими винищувачами. Через кілька годин після удару Ізраїль оприлюднив відео, яке показує знищення кількох зенітних ракетно-гарматних комплексів (ЗРГК) 96К6 «Панцир-С1»[59].
У березні 2020 президент Туреччини Реджеп Таїп Ердоган заявив про знищення турецькими військовими БПЛА вісьмох російських «Панцирів» у районі Ідліба[60].
Експортний варіант ЗРГК «Панцирь-1СЭ» брав участь в другій громадянській війні в Лівії (2014—2020 роки). Ці машини були передані ОАЕ та служили бійцям «Лівійської національної армії». Відмінна зовнішня риса цієї модифікації — використання шасі MAN-SX45 замість КаМАЗ.
Станом на 17 травня 2020 року підтверджено знищення двох таких установок урядовими військами Лівії, а 18 травня одна дещо пошкоджена машина взагалі була захоплена[61]. Це сталось коли війська уряду національної згоди (УНЗ) Лівії за підтримки турецької армії захопили велику військову авіаційну базу Аль-Ватія на північному заході Лівії. Одним з цінних захоплених трофеїв виявився ЗРГК «Панцир-С1» на шасі MAN SX-45, який, поспішаючи при відступі, кинула Лівійська національна армія фельдмаршала Халіфа Хафтара, якого підтримує Москва. При чому вдалось знайти навіть документацію та інструкції з експлуатації машини[62]. Всього ж на авіабазі та її околицях виявили три комплекси «Панцирь», але інші два були в набагато гіршому стані[63].
Всього ж протягом 19-20 травня 2020 року в Лівії знищено до шести одиниць «Панцирь-С1» різних модифікацій (як на шасі MAN, так і на шасі КамАЗ-6560)[64][65].
Вже наступного дня, 21 травня 2020 року, спікер операції «Гнів вулкана» Мухаммед Кануну опублікував інфографіку та повідомлення про знищення військами уряду національної згоди Лівії при підтримці турецької армії 9 російських ЗРГК «Панцир-С1». Такого результату вдалося досягти за останні 72 години[66]. Того ж дня турецький ресурс Clash Report повідомив, що в Лівії загалом знищено 15 таких систем.[67]
Відомо, що нібито ці ЗРГК застосовувалися для збиття турецьких розвідувально-ударних БПЛА Bayraktar TB2, але жодного підтвердженого випадку збиття турецьких БПЛА немає[62][68].
Наприкінці січня 2021 року британське видання The Times повідомило, що американським військовикам удалося взяти під свій контроль захоплений бійцями проурядових сил комплекс «Панцир-С1». Частково ушкоджений комплекс був у червні 2020 року доправлений повітрям з аеропорту Зувара, що знаходиться західніше Триполі, до авіабази Рамштайн у Німеччини, а звідти — до США[69].
Відомо про портфель замовлень на Панцирь-С1 об'ємом $2,5 мільярда[13]. Виходячи з вартості кожного ЗРГК, це означає загальне замовлення більш 175 одиниць.
У лютому 2020 року Белград отримав перші російські зенітні ракетно-гарматні комплекси «Панцирь-С1», які доставили на військовий аеродром в Батайниці[82].
На початку грудня 2021 року міністр внутрішніх справ Сербії Александр Вулін у ході переговорів із міністром оборони РФ Сергієм Шойгу в Москві домовився про закупівлю додаткової партії цих комплексів[82].
![]() | Цей розділ потребує доповнення. |
Гусеничний ЗРГК «Панцирь-С1» на міжнародному форумі «Технології в машинобудуванні» 2012 року:
Радіолокаційна станція виявлення 1РЛ-123Е для ЗРГК Панцир-С1 на дні Інновацій МО РФ.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.