![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/62/Iskra_21-1-43.jpg/640px-Iskra_21-1-43.jpg&w=640&q=50)
Операція «Іскра»
З Вікіпедії, безкоштовно encyclopedia
Операція «Іскра» (12 — 30 січня 1943) — кодове найменування наступальної операції радянських військ з прориву блокади Ленінграда. План передбачав одночасними зустрічними ударами військ Ленінградського фронту з заходу і Волховського зі сходу в напрямку на Синявино і Робітниче селище № 5 у взаємодії з Балтійським флотом розгромити угруповання противника південніше Ладозького озера, ліквідувати шліссельбурзько-синявінський виступ і тим самим забезпечити сухопутне сполучення Ленінграда з країною.
Операція «Іскра» | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Блокада Ленінграда | |||||||
![]() Карта бойових дій під час операції «Іскра» | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
![]() |
![]() | ||||||
Командувачі | |||||||
![]() ![]() |
![]() ![]() | ||||||
Військові формування | |||||||
Ленінградський фронт 67-ма і 13-та повітряна армії Волховський фронт 2-га ударна армія, частина сил 8-ї армії і 14-та повітряна армія |
частина сил 18-ї армії | ||||||
Військові сили | |||||||
![]() близько 4900 гармат і мінометів, понад 600 танків і 809 літаків |
![]() 700 гармат і мінометів, близько 50 танків і САУ, 200 літаків | ||||||
Втрати | |||||||
безповоротні — 33 940 осіб (загиблих та зниклих безвісти), санітарні — 81 142, загалом — 115 082[1][2] |
3 467 загиблих, 2 073 зниклих безвісти, 13 401 поранених, 18 941 загалом[3] за іншими даними: 26 557 (загальні втрати)[4] 12 000 загиблих, поранених ?[2] |
12 січня 1943 з'єднання 67-ї армії Ленінградського фронту (командувач генерал-лейтенант Л. О. Говоров), 2-ї ударної і частини сил 8-ї армії Волховського фронту (командувач генерал армії К. П. Мерецков) за наказом Ставки ВГК розпочали реалізацію операції «Іскра».
18 січня 1943 року війська фронту з'єдналися в районах Робітничих селищ № 5 і № 1.
В ході наступу війська Ленінградського і Волховського фронтів прорвали блокаду Ленінграда німецькими військами, створивши між Ладозьким озером та лінією фронту коридор, завширшки 8-11 км, що дозволив відновити сухопутні комунікації міста з країною. Південне узбережжя Ладозького озера було очищене від противника. Попри те, що подальший наступ радянських військ розвитку не отримав, операція по прориву блокади мала важливе стратегічне значення і стала переломним моментом в битві за Ленінград.