Loading AI tools
французька акторка З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Наталі́ Бай (фр. Nathalie Baye; нар. 6 липня 1948, Менневіль, Ер, Франція) — французька акторка театру, кіно та телебачення. Чотириразова лауреатка премії «Сезар»: за найкращу жіночу роль другого плану (у 1981 та 1982 роках) та за найкращу жіночу роль (1983 та 2006 рр.). У 1999 Наталі Бей отримала Кубок Вольпі Венеційського кінофестивалю за найкращу жіночу роль у фільмі Фредеріка Фонтейна «Порнографічний зв'язок». .
Наталі Бай | ||
---|---|---|
фр. Nathalie Baye | ||
![]() Н. Бай на церемонії «Сезара», 2015 | ||
Ім'я при народженні | Наталі Марі Андре Бай | |
Дата народження | 6 липня 1948 (76 років) | |
Місце народження | Менневіль, Ер, ![]() | |
Громадянство | ![]() | |
Професія | акторка | |
Alma mater | Ельзаська школаd, Вища національна консерваторія драматичного мистецтва, Паризька вища національна консерваторія музики й танцю і Курси Симона | |
Роки активності | 1972 — наш час | |
Чоловік | Філіпп Леотар (1972—1982) Джонні Голлідей (1982—1986) | |
Діти | Лаура Смет | |
IMDb | ID 0000882 | |
Нагороди та премії | ||
| ||
Сезар (1981, 1982, 1983, 2006) | ||
![]() ![]() |
[1] Народилася 6 липня 1948 року у Менневілі (департамент Ер у Франції) в сім'ї художників Клода Бая та Деніз Кусте[2]. З раннього дитинства мріяла стати балериною і в 14 років вступила до Балетної школи в Монте-Карло (Монако). У 17 років одержала запрошення виступати в Нью-Йоркській танцювальній групі, навчалася мистецтва класичного та сучасного балету, багато гастролювала. Повернувшись до Франції, Наталі Бай зацікавилася театром і поступила до акторської школи Рене Симона, потім до Паризької консерваторії.
1983 року народила доньку Лауру від французького шансоньє Джонні Голлідея.
Дебютувала в кіно 1972 року у фільмі Роберта Вайза «Два чоловіки» невеликою роллю француженки. У 1973 дебютувала у Франції, знявшись у Франсуа Трюффо у ролі завзятої асистентки режисера в картині «Американська ніч». Далі були роботи у фільмах Жана-Люка Годара, Марко Феррері, Моріса Піали, а у 1978 році Бей знову знялася у Трюффо у «Зеленій кімнаті».
У 1980 Наталі Бай зіграла у драмі Годара «Рятуй, хто може (своє життя)» (1980), яка принесла їй премію «Сезар» у номінації «Найкраща акторка другого плану». Через рік Бай отримала другий «Сезар» за роль у фільмі П'єра Граньє-Дефера «Дивна справа». У 1983 році за роботу у кримінальному бойовику Боба Свейма «Інформатор» Бай отримала премію «Сезар» у номінації «Найкраща акторка».
У 1980-і роки Наталі Бай, ставши однією з найзатребуваніших акторок комерційного кіно, продовжувала зніматися у авторських фільмах — таких, як «Наша історія» Бертрана Бліє (1984) та «Детектив» Жана-Люка Годара (1985).
Наприкінці 1980-х Бай з'являлася на екранах порівняно рідко. У 1990 році зіграла одну зі своїх найзнаменитіших ролей — розлучену матір Каміллу Вальмон у дебютному фільмі Ніколь Гарсії «Вікенд на двох». У 1999 році знялася в мелодрамі Тоні Маршалл «Салон краси „Венера“» разом з Одрі Тоту й отримала Кубок Вольпі Венеційського кінофестивалю за найкращу жіночу роль у фільмі Фредеріка Фонтейна «Порнографічні зв'язки» (1999).
У 2000-і роки Наталі Бай часто знімалася у комедіях («Ваш вибір, Мадам», «Один йде — інший залишається»). Виконавши роль «залізної леді»-політикині у трилері Клода Шаброля «Квітка зла» (2003), Наталі Бай з'явилася в амплуа крихкої й вразливої жінки у фільмах режисерів нового покоління: мелодрамах «Почуття» Ноемі Львовскі (2003) та «Я так довго чекав тебе» Т'єррі Кліфа (2004), а також у кримінальній драмі Ксав'є Бовуа «Молодий лейтенант», за роль у якому отримала ще одного «Сезара». У 2002 році Бай знялася в авантюрній трагікомедії Стівена Спілберга «Спіймай мене, якщо зможеш» разом з Леонардо Ді Капріо та Томом Генксом.
У 2008 році Наталі Бай зіграла головну роль у мелодрамі Жозіан Баласко «Клієнтка французького жиголо», у 2009 знялася в комедії «Разом — це занадто». У 2010 акторка року з'явилася в драмі «Маленький світ» з Жераром Депардьє, а також знялася з Одрі Тоту у драмі «Комплексний відхід».
У 2002 році Наталі Бай була президентом[3] 27-ї церемонії вручення премії «Сезар».
1 січня 2009 року Наталі Бай удостоєна звання Кавалера ордена Почесного легіону[4].
Рік | Українська назва | Оригінальна назва | Роль |
---|---|---|---|
1971 | Двоє | Two People | в титрах не вказана |
1973 | Американська ніч | La nuit américaine | Джоел |
1974 | Відкрита паща | La gueule ouverte | Наталі |
1974 | Ляпас | La Gifle | Крістін |
1975 | Остання жінка | La dernière femme | донька |
1976 | Мадо | Mado | Катрін |
1977 | Чоловік, який любив жінок | L'Homme qui aimait les femmes | Мартін |
1977 | Месьє Папа | Monsieur Papa | Джанін |
1977 | Урочисте причастя | La Communion solennelle | Жанна Вандерберг |
1978 | Зелена кімната | La Chambre verte | Сесілія Мендель |
1978 | Моє перше кохання | Mon premier amour | Фаб'єнн |
1980 | Тиждень відпустки | Une semaine de vacances | Лоуренс |
1980 | Рятуй, хто може (своє життя) | Sauve qui peut (la vie) | Деніз Рімбо |
1980 | Провінціалка | La Provinciale | Крістін |
1981 | Червона тінь | L'ombre rouge | Анна |
1981 | Вітчим | Beau-Père | Шарлотта |
1981 | Дивна справа | Une étrange affaire | Ніна Колен |
1982 | Повернення Мартена Герра | Le Retour de Martin Guerre) | Бертранде де Ролс |
1982 | Інформатор | La Balance | Ніколь Данет |
1983 | Я вийшла заміж за тінь | J'ai épousé une ombre | Елен |
1984 | Племінник Бетховена | Le neveu de Beethoven | Леонор |
1984 | Наша історія | Notre histoire | Донатьєн |
1984 | Беріг лівий, беріг правий | Rive droite, rive gauche | Саша Вернакі |
1985 | Детектив | Détective | Франсуаза Шеналь |
1985 | Медовий місяць | Lune de miel | Сесіль Карлін |
1987 | Втомившись від війни | De guerre lasse | Еліс |
1987 | Свята невинність | En toute innonce | Катеріна |
1989 | Людина усередині | The Man Inside | Крістін |
1989 | Це життя | La Baule — Les Pins | Лена |
1989 | Гра зі смертю | Spiel mit dem Tod | Белла |
1990 | Вікенд на двох | Un week-end sur deux | Камілла Вальмон |
1991 | Брехня | Mensonge | Емма |
1994 | Машина | La machine | Марі Лакруа |
1996 | Діти мерзотника | Enfants de salaud | Софі |
1998 | Папарацці | Paparazzi | Ніколь |
1999 | Салон краси «Венера» | Venus beauté (Institut) | Анжела П'яна |
1999 | Порнографічна зв'язка | Une liaison pornographique | Ер |
2000 | Ваш вибір, Мадам | Ça ira mieux demain | Софі |
2000 | Від Матвія | Selon Matthieu | Клер |
2001 | Розпусниці | Absolument fabuleux | Патрісія |
2002 | Спіймай мене, якщо зможеш | Catch Me If You Can | Паула Ебігнейл |
2002 | Бутик | France boutique | Софі |
2002 | Дитя просвіти | L'enfant des lumières | Діана де Брейвес |
2002 | Квітка зла | La Fleur du mal | Анна Шарпен Вассер |
2003 | Почуття | Les Sentiments | Кароль |
2004 | Я так довго чекав тебе | Une vie a t'attendre | Жанна |
2005 | Молодий лейтенант | Le petit lieutenant | Командир Каролін «Каро» Водьє |
2005 | Один йде — інший залишається | L'Un reste, l'autre part' | Фанні |
2006 | Не кажи нікому | Ne le dis à personne | Елізабет Фельдман |
2006 | Каліфорнія | La Californie | Маге |
2007 | Мишу з Обера | Michou d'Auber | Жизель |
2007 | Мій син для мене | Mon fils à moi | мати |
2007 | Немає сексу, немає грошей | Le prix à payer | Оділь Менар |
2008 | Небесна канцелярія | Les Bureaux de Dieu | Анна |
2008 | Клієнтка французького жиголо | Cliente | Юдіт |
2008 | Шахрайство | Passe-passe | Ірен |
2009 | Обличчя | Visage | Наталі |
2010 | Разом — це занадто | Ensemble, c'est trop | Марі-Франс |
2010 | Випадковий роман | De vrais mensonges | Мадді |
2012 | Лоранс у будь-якому випадку | Laurence Anyways | Жульєн Аліа |
2013 | Королеви рингу | Les Reines du ring | Колетта |
2015 | Політ | La volant | Марі-Франс |
2015 | Упередження | Préjudice | мати |
2015 | Справа СК1 | L'Affaire SK1 | Фредеріка Понс |
2016 | Це всього лиш кінець світу | Juste la fin du monde | мати |
2017 | Берегині | Les gardiennes | Гортензія Сандрай |
2021 | Висока мода | Haute couture | Естер |
2022 | Абатство Даунтон 2 | Downton Abbey 2 | Мадам де Монмірай |
Рік | Категорія | Фільм | Результат | |
---|---|---|---|---|
Премія «Сезар» | ||||
1981 | Найкраща акторка | Тиждень відпустки | Номінація | |
Найкраща акторка другого плану | Рятуй, хто може (своє життя) | Перемога | ||
1982 | Дивна справа | Перемога | ||
1983 | Найкраща акторка | Інформатор | Перемога | |
1984 | Найкраща акторка | Я вийшла заміж за тінь | Номінація | |
1991 | Вікенд на двох | Номінація | ||
2000 | Салон краси «Венера» | Номінація | ||
2004 | Почуття | Номінація | ||
2006 | Молодий лейтенант | Перемога | ||
2017 | Найкраща акторка другого плану | Це всього лиш кінець світу | Номінація | |
Венеційський кінофестиваль | ||||
1999 | Кубок Вольпі найкращій акторка | Порнографічні зв'язки | Перемога | |
Премія Європейської кіноакадемії | ||||
1999 | Найкраща акторка | Порнографічні зв'язки | Номінація | |
2006 | Молодий лейтенант | Номінація | ||
Міжнародний кінофестиваль у Сіетлі | ||||
2000 | Найкраща акторка | Салон краси «Венера» Порнографічні зв'язки |
Перемога | |
Кінофестиваль в Сан-Себастьяні | ||||
2006 | Срібна мушля найкращій акторці | Мій син для мене | Перемога | |
Золота зірка кіно | ||||
2006 | Найкраща акторка | Молодий лейтенант | Перемога | |
Кришталевий глобус | ||||
2006 | Найкраща акторка | Молодий лейтенант | Перемога | |
2009 | Клієнтка французького жиголо | Номінація | ||
Монреальський кінофестиваль | ||||
2010 | Спеціальний Гран-прі Америк | За винятковий внесок у кіномистецтво | Перемога | |
Премія «Магрітт» | ||||
2012 | Перемога |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.