Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Міжнародна допомога Україні — військова, економічна і технічна допомога, інші види сприяння, що надаються Україні міжнародним співтовариством з часів Революції гідності. Міжнародна допомога і сприяння здійснювалось в межах міжнародних договорів з окремими країнами та організаціями.
Станом на квітень 2014 року, Сполучені штати Америки надали Україні безпекової допомоги на загальну суму понад 2 млрд дол. Транш за квітень 2021 року був на суму 7,85 млн доларів для вдосконалення управління і зв’язку, а також запасних частин та агрегатів до автомобілів, медичного обладнання, й тактичного спорядження.[1]
Економічна допомога від Європейського Союзу здійснювалась, у тому числі, в рамках Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом.
Режим економічного сприяння зовнішній торгівлі України окремими країнами ЄС призвів до істотного збільшення обсягів експорту на ринок ЄС з України. На літо 2018 на ЄС припадало 42% зовнішньої торгівлі України[2]. На 2013 рік на ЄС припадало 25.5% і 35.1% для експорту і імпорту відповідно. При цьому істотно покращилась товарна структура та співвідношення зовнішньоторговельного балансу. Так, станом на 2013 рік сальдо зовнішньої торгівлі становило -10.27%, на 2016 — -1.7%[3].
Станом на середину 2018 року Європейський Союз надав Україні найбільший пакет фінансової підтримки для країн поза ЄС за всю свою історію в розмірі понад 13 млрд євро[4].
У грудні 2021 року Рада ЄС ухвалила рішення про виділення 31 мільйон євро підтримки Збройним Силам України у рамках Європейського фонду миру (EPF). Транш буде виданий впродовж трьох років. Фінансуватимуть військові медичні підрозділи, зокрема польові госпіталі, інженерні, мобільні та матеріально-технічні підрозділи, а також підтримку щодо кіберзахисту.[5]
У І-му півріччі 2017 року найбільшими за обсягами фінансування проектів технічної допомоги, були[6]:
Станом на 2018 рік в Україні[7] здійснюється 200 проектів технічної допомоги ЄС на загальну суму близько 262,7 млн. євро. Було започатковано 5 програм секторальної бюджетної підтримки ЄС на загальну суму 244 млн. євро:
В 2016 році обсяг отриманої Україною міжнародної технічної допомоги становив 1.25 млрд доларів, в 2017 році — 924,32 млн доларів[8].
5 вересня 2014 сенатор США Джон Маккейн звинуватив адміністрацію Барака Обами у недотриманні Будапештського меморандуму, згідно з яким США погодилися гарантувати суверенітет і територіальну цілісність України в обмін на її відмову від ядерної зброї. Окрім того, американський сенатор висловив упевненість, що Путін продовжить агресію щодо України.[9]
22 листопада 2014 року речник Пентагону, полковник Стів Воррен заявив, що військове відомство США поставило в Україну три легких системи з протидії мінометному вогню. Всього Україні має бути надано 20 партій таких систем. С. Воррен підкреслив, що США не накладає обмежень щодо використання американського озброєння для боротьби у зоні АТО. Радарні системи були надані Україні безкоштовно, в рамках пакету неповоротної допомоги від США обсягом $118 мільйонів.[10][11]
23 січня 2015 року сенатор США Джон Маккейн у черговий раз закликав президента США Барака Обаму надати Україні летальною зброєю.[12]
![]() |
Для президента настав час, щоб продемонструвати дух рішучості, надавши Україні допомогу летальною зброєю, якої вона потребує для захисту. Недотримання цієї вимоги буде чіткою ознакою слабкості не тільки для Путіна, але і для потенційних агресорів у всьому світі. | ![]() |
За час адміністрації Дональда Трампа американська військова допомога невпинно зростала, досягаючи понад 800 мільйонів доларів. Україна нарешті почала отримувати від США летальне озброєння, в тому числі славетні «Джавеліни» з 2018 року.[13] Американські військові інструктори постійно проводять навчання українських військ на Яворівському та Широколанівському полігонах.
8 червня видання Foreign Policy повідомило, що обережність США щодо постачання важких озброєнь обумовлена небажанням ескалації з Росією. Зокрема, було заблоковано постачання тактичних ракет ATACMS, виходячи з побоювань, що вони можуть бути використані проти цілей на території РФ. Україна готова була дати зобов'язання щодо відповідних обмежень у використанні, але це не допомогло. Подібний підхід США викликав критику у військових експертів[14].
17 червня Reuters повідомило про те, що план з продажу Україні чотирьох важких безпілотників MQ-1C Grey Eagle, які можуть бути озброєні ракетами Hellfire, припинено на заперечення Пентагону. На думку відомства, їхнє обладнання може потрапити до рук Росії, що може створити загрозу безпеці США[15]. Раніше видання Politico повідомляло, що труднощі з постачанням цих безпілотників пов'язані із навчанням українських військових роботі з дронами та їх технічним забезпеченням[16].
Провідні німецькі політики звинувачували німецького канцлера Олафа Шольца у гальмуванні постачання зброї Україні. 23 травня оборонний концерн Rheinmetall заявив що уряд Шольца блокує постачання ЗСУ 100 бойових машин Marder[17]. 28 травня президент Польщі Анджей Дуда звинуватив Берлін у порушенні обіцянки щодо постачання сучасних німецьких танків Leopard, якими Берлін обіцяв замінити відправлені в Україну радянські танки[18]. 1 червня Німеччина запропонувала схему, згідно з якою Афіни постачатимуть Україні радянські бронетранспортери БМП-1 в обмін на модернізовані й відремонтовані німецькі БМП Marder, однак Греція заявила що постачання озброєння відповідно до німецької схеми займає багато часу і є надто заплутаним[19]. 6 червня видання Bild заявило що влада Німеччини боїться, використанням України німецьких танків для вторгнення в Росію[20]. Проблеми виникли і в передачі Flakpanzer Gepard, які не мають достатньої кількості боєприпасів[21].
У квітні вона наклала вето на реекспорт боєприпасів швейцарського виробництва для зенітних самохідних установок Gepard, які Німеччина планує відправити до України[22].
Також було відхилено прохання Польщі надати зброю для допомоги Києву[23].
1 червня Reuters повідомило, що уряд Швейцарії заблокував поставку Україні колісних броньованих машин Piranha III швейцарського виробництва з Данії. У Швейцарії пояснили заборону тим, що країна дотримується нейтралітету і не постачає зброю в зони конфлікту. Також країна вимагає, щоб інші держави отримували від неї дозвіл на реекспорт військової техніки та озброєння, які вироблені швейцарськими оборонними компаніями. Державний секретаріат з економічних питань (SECO) відхилив пропозицію Данії надати Україні бронетехніку[24]. Данія планувала відправити до України близько 25 колісних бронетранспортерів Piranha ІІІ[25].
26 травня стало відомо що Ізраїль відмовився постачати України протитанкові ракети Spike[26].
25 березня Угорщина заявила про відмову надати Україні свою територію для постачання зброї[27].
5 липня міністр закордонних справ Угорщини Петро Сійярто заявив, що Угорщина не постачає зброї в Україну, бо хоче забезпечити безпеку 150 тисяч етнічних угорців, які проживають на кордоні між цими державами. Оскільки транспорт зі зброєю є метою російських військ і ми не хочемо, щоб вони стріляли районами проживання угорців, — заявив глава МЗС[28].
9 листопада 2020 року в ході другої карабахської війни З ПЗРК було збито російський гелікоптер Мі-24 на вірменській території на кордоні з Азербайджаном в результаті загинули двоє льотчиків, ще один постраждав[29].
Під час військової операції Азербайджану в Карабаху у вересні 2023 було обстріляно машину, де загинуло декілька російських військових, які були частиною миротворчого контингенту. Серед них був і заступник командира підводних сил Північного флоту Росії з військово-політичної роботи, капітан 1-го рангу Іван Ковган. Президент Азербайджану Ільхам Алієв вибачився перед Путіним за це[30].
Основною проблемою використання допомоги є нестача достатньої кількості проектів під донорські гроші та єдиного агентства, яке б займалось їх координацією[31].