Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Макс Голляйн (нар. 7 липня 1969)[4] — австрійський мистецтвознавець. З липня 2016 року він обіймав посаду директора та генерального директора Музею образотворчих мистецтв Сан-Франциско[5]. У квітні 2018 року Метрополітен-музей оголосив, що Голлайн стане його десятим директором.[6]
Макс Голляйн | |
---|---|
нім. Max Hollein | |
![]() | |
Народився | 7 липня 1969[1] (55 років) Відень, Австрія[2] |
Країна | ![]() |
Діяльність | мистецтвознавець, бізнес-менеджер, куратор мистецької виставки |
Знання мов | англійська і німецька[3] |
Заклад | Музей Соломона Гуггенгайма, Schirn Kunsthalle Frankfurtd, Штедель, Liebieghausd, Витончено-мистецькі музеї Сан-Франциско і Музей мистецтва Метрополітен |
Посада | директор музеюd |
Батько | Ганс Голляйн |
Брати, сестри | Lilli Holleind |
Нагороди | |
Голлайн керував Музеєм де Янга та Музеєм Почесного легіону, які разом є сьомими найбільш відвідуваними мистецькими установами в США, з 1,4 мільйонами відвідувачів у 2016 році[7]. Голлайн приєднався до Музеїв образотворчих мистецтв у липні 2016 року після того, як працював директором Ширнської кунстхалле, Музею Штеделя та Колекції скульптури Лібіхаусу.
Макс Голлайн народився 7 липня 1969 року у Відні, син відомого віденського архітектора Ганса Голлайна (1934-2014). Виріс у рідному місті, його виховання було занурене в культурні впливи завдяки захопленню батьків, що дало йому можливість познайомитися з такими художниками, як Клес Ольденбург та Йозеф Бойс. Його сестра, Ліллі Голлайн, заснувала і є куратором Віденського тижня дизайну.
Після вивчення історії мистецтва та менеджменту Макс Голлайн розпочав свій професійний шлях у 1996 році в Музеї Гуггенхайма в Нью-Йорку, працюючи у відділі виставок під керівництвом Томаса Кренса.
У 2006 році Голлайн переїхав до Франкфурта, де очолив музей Штеделя, Ширнську кунстхалле та колекцію скульптури Лібіхауса.
Під керівництвом Макса Голлайна Музей скульптури Лієбехаусу зазнав найбільшої інфраструктурної реорганізації з 1990 року. Різні відділи, від стародавнього Єгипту та античності до Середньовіччя, Ренесансу, бароко та неокласицизму, а також "Студіолі" на верхньому поверсі музейної вілли, були повністю відремонтовані під час його перебування на посаді й знову відкриті у 2008 році з новою концепцією кольору та освітлення. Фінансування цієї капітальної реконструкції надійшло здебільшого з приватних джерел та бізнесу. Такі виставки, як "Сахуре - життя і смерть великого фараона", "У кольорі", "Франц Ксавер Мессершмідт" і "Джефф Кунс: Скульптор" мали безпрецедентний успіх. У 2012 році Лібіхаус прийняв 153 737 відвідувачів, що зробило цей рік найвідвідуванішим за всю історію закладу.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.