Loading AI tools
(1557-1633) З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Лев Сапіга (біл. Леў Сапега, Leŭ Sapieha, лит. Leonas Sapiega, пол. Lew Sapieha; 4 квітня 1557, Островно, нині Бешенковицький район Вітебської області Республіки Білорусь — 7 липня 1633, Вільно (нині Вільнюс), Литва) — державний і військовий діяч Великого князівства Литовського і всієї Речі Посполитої, великий канцлер литовський, великий гетьман литовський (1625—1633), дипломат і політичний мислитель.
Лев Сапіга | |
---|---|
Народився | 1557 Островно |
Помер | 7 липня 1633 Вільно |
Поховання | Костел святого Михаїла (Вільнюс)d[1] |
Підданство | |
Національність | русин |
Діяльність | дипломат, політик, військовослужбовець |
Титул | шляхтич |
Посада | дипломат, великий канцлер литовський, великий гетьман литовський |
Конфесія | православ'я |
Рід | Сапіги |
Батько | Іван Сапігаd[1] |
Мати | Богдана Друцька-Конопляd[1] |
Брати, сестри | Григорій Сапіга, Андрій Сапіга[d] і Ганна Сапігаd |
У шлюбі з | Дорота Фірлей-Збаразька, Гальшка (Єлизавета) Радзивілл |
Діти | Ян Станіслав Сапіга[2], Хриштоф Михайло Сапігаd[3], Казимир Лев Сапега[3], Ганна Сапігаd[3], Катерина Сапігаd[2], Криштоф Сапігаd[2], Андрій Сапіга[d][2] і Микола Сапіга[d][3] |
На картині — Лев Сапега (невідомий художник — 1617 р.) | |
![]() герб «Сапегів» | |
Син Івана Сапеги та його дружини — княжни Ганни Сангушко.[4] Службу починав писарем у міській канцелярії міста Орші (його батько був Оршанським старостою). На посаді міського писаря прослужив до особистого знайомства з королем і великим князем Стефаном Баторієм. У 1581 році став писарем Великого князівства Литовського. Спільно з тодішніми канцлером і підканцлером він брав участь у створенні Головного Трибуналу ВКЛ. З 1581 року став королівським писарем при Стефані Баторії, потім маршалком Сейму (1582) та підканцлером литовським (з 1585 по 1589 и) і великим канцлером Великого князівства Литовського (з 1589 по 1623 роки). Добровільно відмовився від цієї посади, щоб посилити свій вплив і вплив клану Сапег у Великому князівстві Литовському і всій Речі Посполитій.
Разом з Остафієм Воловичем брав участь у підготовці найважливішого юридичного документа ВКЛ - Статут Великого князівства Литовського 1588 р.
З 1621 року — воєвода віленський, з 1625 — великий гетьман Великого князівства Литовського. Проявив себе як військовий діяч і дипломат на прикінцевому етапі Лівонської війни (1558–1583). Сформований ним на власні кошти гусарський полк успішно діяв в битві при Великих Луках і облозі Пскова.
Пізніше очолював посольства Великого князівства Литовського, що укладали мирні договори з Федором І Іоановичем і Борисом Годуновим (1600). У смутні часи брав участь у підготовці інтервенції військ Речі Посполитої в Московське князівстсво, підтримував Лжедмитрія I і Лжедмитрія II. В його Слонімському маєтку виховувався Лжеівашка I — Ян Фаустін Луба, який нібито був сином Марини Мнішек від Лжедмитрія II.
Двоюрідний брат Лева Сапеги, Іван (Ян) Петро Сапега, в 1608–1611 роках очолював військо Речі Посполитої під час інтервенції до Московії.
Був двічі одружений. Перша дружина — Дорота Фірлей-Збаразька, вдова князя Стефана Збаразького, син Іван Станіслав. Друга дружина — Гальшка (Єлизавета) Радзивілл,[4] донька Христофора Миколи Радзивілла (Перуна)[5]. Брат Григорій Сапега.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.