Ландшафтна архітектура— об'ємно-просторова організація території, об'єднання природних, будівельних і архітектурних компонентів у цілісну композицію, що несе певний художній образ. Подібно архітектурі і містобудуванню ландшафтне мистецтво належить до просторових видів мистецтва.[1]
У ландшафтному мистецтві формування комфортного і естетично повноцінного середовища здійснюється за допомогою природних матеріалів (рельєф, вода, рослинність тощо) і архітектурних споруд, при цьому передбачається збереження існуючих і створення штучних пейзажів, проектування систем озеленення і рекреаційних зон. На відміну від садово-паркового мистецтва сфера ландшафтного мистецтва значно ширше, вона полягає в організації багатьох компонентів просторового середовища життєдіяльності людини.[1]
За останні 70 років в Україні основним типом парку, який створювався, був типовий для радянського міста парк культури і відпочинку (ПКіВ). Лише в останні роки почали реставрувати стародавні сади-парки, більшість з яких на цей час уже знищені. Їх головним багатством були дивовижні пейзажі, яких майже зовсім немає в більшості сучасних парків культури і відпочинку.[2]
Із розвитком міст ускладнилася їх структура. Сучасне місто являє собою надзвичайно складний штучний ландшафт. У цьому ландшафті неймовірним чином поєдналися житлові структури, пов'язані транспортними та пішохідними артеріями.[2] З'явилося поняття «урбаністичний ландшафт».
Сквер Робсон (м. Ванкувер, Канада)
Слід розрізняти поняття ландшафтного дизайну, благоустрою, садово-паркового мистецтва і ландшафтної архітектури.
Парк в Берсі
Ландшафтна архітектура— широке поняття, що охоплює такі напрямки діяльності:
Планування, формотворення, масштаб і розміщення нових розробок;
озеленення місцевості та громадська інфраструктура;
Сталий розвиток;
Організація зливової системи, включно із дощовими садами, зеленими дахами, поповненням запасів підземних вод, зеленою інфраструктурою, а також підтриманням водно-болотних угідь;
Ландшафтне проектування освітньою метою та дизайн середовища для громадських установ та державних закладів;
Парки, ботанічні сади, лісорозсадники, природні заповідники;
Засоби рекреації: ігрові майданчики, майданчики для гольфу, тематичні парки і спортивні споруди;
Житлові райони, промислові парки і комерційні території;
Планування і ландшафтний дизайн приватного житла;
Автомобільні дороги, транспортні споруди, мости і транзитні коридори;
Міський дизайн, міські та центральні площі, набережні, пішохідні схеми, а також місця для стоянки;
Природні парки, туристична привабливість, відтворення історичних ландшафтів, оцінка та консервування історичних садів;
Резервуари, дамби, електростанції, рекультивація добувної промисловості або великих промислових проектів і пом'якшення їх наслідків;
Екологічна оцінка і оцінка ландшафту, консультування й радництво з планування та управління земельними ресурсами;
Прибережні і морські розробки і пом'якшення їх наслідків;
Екологічне проектування у будь-якій сфері, що зводить до мінімуму екологічно згубний вплив шляхом інтеграції з природними процесами і стійкістю.
Історія розвитку і трансформації мистецтва ландшафтної архітектури представлена такими періодами та напрямами:
Ландшафтна архітектура Стародавнього світу
Ландшафтна архітектура часів феодалізму
Ландшафтна архітектура європейського середньовіччя
Ландшафтна архітектура Близького Сходу та Індії
Ландшафтна архітектура Відродження і бароко в Італії
Ландшафтна архітектура бароко в Європі (XVIIст.)
Ландшафтна архітектура романтизму і класицизму XVII—XIXст.
Сучасна ландшафтна архітектура
Історичний досвід розвитку садового мистецтва розглядався в працях І.О.Богової, А.П.Вергунова, В.А.Горохова, А.Д.Жирнова, М.С.Залеської, І.Д.Родичкіна, І.А.Косаревського та ін.[2]
Серед відомих персоналіїв, життя і творчість яких слід дослідити, вивчаючи ландшафтну архітектуру— Андре Ленотр, Гертруда Джекілл, Джеффрі Алан Джелліко, Кристофер Ллойд, Ланселот Браун, Роберто Бурле Маркс, Віта Секвіл-Вест, Бертрам Клаф Уїльямс-Елліс, Леннінг Роупер. Серед українців— Леонід Рубцов.
парк Олександрія (м. Біла Церква, Київська обл.) Імена перших майстрів-будівельників парку невідомі; у реєстрах вони іменуються просто «садівник». Лише в документах за 1807 рік значиться, що в Браніцьких з 1796р. працювали італійський архітектор Домінік Ботані (архітектура Головного входу, рубіж XVIII-XIX ст.), садівник Август Станге зі Львова, французький ландшафтний архітектор Мюффо, поляк Бартецький, Вітт і Штунге (ймовірно інженери), що здійснювали роботи із створення ставків і каскадів, оформлення гребель, фонтанів, формування окремих паркових ділянок.[3]
парк «Хороше» біля палацу Потоцьких (м. Тульчин, Вінницька обл.) Парк на 10 гектарів, садівник англієць Міллер. У пейзажному парку, закладеному у 1780-ті роки, переважали сосни та італійські тополі. Була і своя мережа каналів і ставків. Галявини парку прикрашали альтанки, фонтани, скульптура.
парк при палаці Щербатових (м. Немирів, Вінницька обл.)
Навколо палацу— парк, закладений у ХІХ ст. архітектором Іржі Стібралом. Тут росте понад 80 видів різноманітних дерев. Найпоширеніші— віковічні дуби, ялиці, ясени, а також екзотичні кавові дерева. Біля парку є невеликий ставок.[4]
За деякими даними, закладка парку могла відбуватися за участю інженера Людвіга Метцеля, прибулого на службу до Тульчина до Фелікса Потоцького і що згодом створив знамениту Софіївку.[3]
ТимофієнкоВ.І. Архітектура і монументальне мистецтво: Терміни та поняття / Академія мистецтв України; Інститут проблем сучасного мистецтва.— К.: Видавництво Інституту проблем сучасного мистецтва, 2002.— 472с. — ISBN 966-96284-0-7.
Архівована копія. Архів оригіналу за 2 червня 2016. Процитовано 27 червня 2016.{{cite web}}: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання)
Архівована копія. Архів оригіналу за 10 червня 2016. Процитовано 27 червня 2016.{{cite web}}: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання)
Еволюція ландшафтного проектування у Львові XX—XXI століття / Ю.Л.Богданова // Вісн. Нац. ун-ту «Львів. політехніка».— 2014.— №793.— С. 126—133.— Бібліогр.: 4 назви.
Естетика та композиція ландшафту. Проектування ландшафтних об'єктів: композиція та естетичні засади: навч. посіб. / В.В.Дідик, Т.М.Максим'юк; М-во освіти і науки, молоді та спорту України, Нац. ун-т «Львів. політехніка».— Л.: Вид-во Львів. політехніки, 2012.— 244 с.: іл.— Бібліогр.: с. 238—240 (52 назви).— ISBN 978-617-607-295-9
Основи дизайну предметного середовища: конспект лекцій для базового напряму «Дизайн» 6.020207 / О.Ю.Лисенко; Нац. ун-т «Львів. політехніка».— Л.: Растр-7, 2012.— 149 c.
Ожегов, С. История ландшафтной архитектуры— М.: Архитектура-С, 2003.— 232 с.
Проектування ландшафтних об‘єктів: навч. посіб. Ч.2. Дендропроектування / [С.Б.Ковалевський, О.О.Демченко, Л.М.Березівський, А.Л.Соботович].— Київ: НУБіП України, 2018.— 206 с.
Дизайн ландшафту//Словник-довідник з екології: навч.-метод. посіб./ уклад. О. Г. Лановенко, О. О. Остапішина.— Херсон: ПП Вишемирський В. С., 2013.— С.67.