Loading AI tools
літературознавець, літературний критик і викладач З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Володимир Дмитрович Коряк | ||||
---|---|---|---|---|
Волько Давидович Блюмштейн | ||||
![]() | ||||
Народився | 2 (14) січня 1889 Слов'янськ, Харківська губернія, Російська імперія (нині — Донецька область, Україна) | |||
Помер | 22 грудня 1937 (48 років) Київ, Українська РСР, СРСР | |||
Громадянство | ![]() ![]() ![]() | |||
Національність | єврей | |||
Діяльність | письменник, викладач | |||
Сфера роботи | історія літератури | |||
Alma mater | Харківський університет | |||
Заклад | ХНУ ім. В. Н. Каразіна | |||
Мова творів | українська | |||
Роки активності | з 1909 | |||
Жанр | нарис, стаття монографія | |||
Партія | КПРС | |||
| ||||
![]() | ||||
![]() |
Коря́к Володи́мир Дми́трович (справжні ім'я та прізвище Блю́мштейн Во́лько Дави́дович; 2 (14) січня 1889, Слов'янськ, Харківська губернія, Російська імперія — 22 грудня 1937, Київ, Українська РСР, СРСР) — український літературознавець, літературний критик і викладач єврейського походження.
Народився в Слов'янську, нині — Донецька область, Україна. Син купця. Навчався на юридичному факультеті Харківського університету, звідки його виключили за участь у есерівському (за ін. даними — есдеківському) гурткові й 1915 року засудили до заслання в Тургайську область (нині — територія Казахстану).
Після Лютневої революції 1917 року повернувся до України, мешкав у Вовчі (нині — Вовчанськ) Харківської області, де працював у місцевій «Просвіті» й редагував журнал «Світло» (1918). 23 квітня 1917 у Харкові в приміщенні Дворянського зібрання виступив з рефератом "Російські політичні партії, українофили і українська справа".[1] 30 квітня Коряк виступив на українській маніфестації у Харкові від УПСР.[2]
Член УПСР з 1917 року; належав до її лівого крила, яке в травні 1918 року вийшло з партії і 1919 року оформилося в УКП(б).
З березня 1920 року — член КП(б)У. У 1919–1920 роках працював в установах Наркомосу УСРР в Києві й Харкові, у 1921–1924 роках — в редакціях журналу «Шляхи мистецтва» й газети «Вісти ВУЦВК».
У 1925–1936 роках — професор і завідувач кафедри української літератури Харківського Інституту Народної Освіти (згодом Харківського університету).
30 вересня 1937 року його виключено з КП(б)У як «буржуазного націоналіста, що не бажав роззброїтися проти Радянської влади». 1 жовтня Володимира Коряка заарештували органи НКВС. 21 грудня відбулася «церемонія» суду. Під час якої його було засуджено до найвищої міри покарання за контрреволюційну діяльність. Розстріляний наступного дня.
07.12.37 Украинская ССР, Киев-центр Кат. 1
Одночасно з ним, у той саме день, смертний вирок від трьох катів радянського народу отримали також письменники Микола Філянський, Антін Дикий та Денис Галушка.
У 1956 році Володимира Коряка було посмертно реабілітовано.
Належав до Спілки пролетарських письменників «Гарт» (1923–1927), ВУСПП (1927–1932) і СРПУ (з 1934).
Був автором таких праць як «Тарас Шевченко», «Нарис історії української літератури» та двотомника під такою ж назвою. Досліджував творчість Василя Стефаника. У 1926–1936 роках — керівник кабінету радянської літератури Інституту Тараса Шевченка.
У 1930-х роках був широко відомий розгромними виступами проти окремих літераторів, до числа яких належав Микола Хвильовий. Близькість до кіл офіційної критики (до зав. відділом ЦК КП(б)У А. Хвилі) та ортодоксальні критичні виступи створили Коряку відповідну репутацію.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.